Ziniet, tas ir brīnišķīgi, ka mēs taisām šūšanas komplektus kareivjiem.
Dodam viņiem piederumus,
ar ko salāpīt saplēstos formastērpus.
Jā.
Lai gan, protams, dažkārt ne visu var labot.
Dažkārt kāju vajag amputēt.
Vienkārši nogriezt, lai glābtu pārējo ķermeni.
Un cilvēks dzīvo tālāk. Dzīvo tālāk bez tās kājas
un izliekas, ka viņam nekad nav bijušas divas kājas.
Tos sauc par mājsaimnieces komplektiem, Emīlij.
Es vēlos, kaut man tiešām būtu vīrs, par ko rūpēties.
Mājsaimnieces komplekti šķistu daudz īstāki,
ja es tiešām būtu kāda vīrieša sieva.
Ziniet, tagad esmu pateicīga, ka neviena no jums nav atstājusi mājas,
jo mani pametis dēls
un es, visticamāk, nekad nesatikšu savu mazbērnu.
Neticami, kā Ostins pret mums izturas. Nešķita, ka viņš varētu būt tik nežēlīgs.
Un, godīgi sakot, Sū nepalīdz.
Pilnīgi noteikti ne. Ja vien viņa nav ko teikusi tev, Emīlij?
Nē, viņa ar mani nerunā.
Ir dīvaini dienām ilgi viņus neredzēt.
Zinu, ka Ostins un Sū ir tepat kaimiņos, bet ir sajūta, ka viņi ir daudz tālāk.
Jā, tas ir briesmīgi.
Bet mums vienkārši ir jāpieņem, ka tāda tagad ir mūsu ģimene, mamm.
Mēs esam kā kareivis, kas zaudējis kāju.
Tas mūs padarīs stiprākus.
Es tā ceru.
Bet es tiešām neesmu pārliecināta.
Es to zinu.
Mēs nedrīkstam zaudēt cerību. Cerība ir viss, kas mums ir.
Pat tad, kad viss šķiet tik drūms, saglabāt cerību nav neprāts.
Dāmas, kāpjam karietē! Brauksim uz trakonamu.
Dikinsone
Mazs Pavasara Trakumiņš
Ko, lūdzu?
Jā. Šodien Dikinsoni dodas ģimenes izbraucienā uz brīnišķīgu, jaunu iestādi,
kas man, iespējams, piedāvā prestižo pilnvarnieka amatu.
Northemptonas sieviešu trakonams.
Tās ir briesmīgas vietas.
Ja vien mēs tiekam laukā no mājas, esmu sajūsmā. Man ir jāpamaina vide.
Re!
Tēt, tevi iecels par pilnvarnieku? Tas ir tik forši.
Jā. Man prieks, ka saredzi izdevību, Emīlij.
Jūs noteikti esat dzirdējušas mani sakām:
sieviešu garīgā higiēna manai sirdij ir ļoti tuva.
Neesmu dzirdējusi, ka tu tā teiktu.
Šī man ir ideāla iespēja nostiprināt savu mantojumu.
Kad ieņemšu to amatu,
šī pilsēta atcerēsies,
ka Dikinsonu vārds ir jāizrunā ar cieņu.
Manuprāt, izklausās labi, tēt.
Tas ir lieliski.
Pilnvarnieka postenis ir tikpat kā mans, ja vien mēs atstāsim jauku iespaidu.
Viņi grib, lai valdes locekļi nāk no tikumīgām ģimenēm,
un galvenais ārsts īpaši lūdza, lai ierodaties jūs visas.
Tā nu, dāmas! Uz karieti!
Jā! "Dienvaļinājums".
Paņemšu mums cepures.
Paldies.
Tēt, mēs tev dabūsim to pilnvarnieka posteni.
Tu vari uz mani paļauties it visā.
Pievedīšu zirgus. Esiet gatavas pēc 10 minūtēm!
Emīlij, tas ož pēc kaut kā nelaba.
Ko tu gribi teikt?
Vai tas nav acīmredzams?
Tavs tēvs cenšas mani ieslodzīt tajā trakonamā.
Mamm, par ko tu runā?
Tas triks ir vecs kā pasaule.
Apnikusi sieva? Laulība garlaiko?
Viņa mazliet sadzērās tavā dzimšanas dienā,
uzvilka kāzu kleitu un nokrita pa kāpnēm?
Pasaki, ka viņa ir traka, un ieslogi.
Beidz! Tētis nekad tā nedarītu.
Tavs tēvs ir ļoti tradicionāls, Emīlij.
Būsim godīgas, tas nebija mans spožākais brīdis.
Mamm, tev ir jābrauc.
Tētis to neatzīs, bet tagad viņam mūs vajag jo īpaši.
Labi, paklausies!
Apsolu, ka neaizbraukšu no trakonama bez tevis.
-Vai zvēri? -Jā.
Un tagad kāpsim karietē.
Aiziet! Ir brīnišķīga pavasara diena.
Neatkāpies, Emīlij! Neatkāpies ne soli!
Lūdzu.
Stalti, dāmas! Tas ir galvenais ārsts.
-Visas smaidiet! -Jā, labi.
Edvards Dikinsons. Kāds gods jūs satikt.
Labdien, dakter! Nē, pagodināts esmu es.
Nē, nē, nē. Patiesi, esmu jūsu fans.
Jūsu eseja "Par sievietes īsto vietu" vienmēr ir uz mana naktsgaldiņa.
Jūs esat pārāk laipns.
Un redzu, ka esat atvedis savas ģimenes sievietes.
Jā. Tā ir mana sieva Emīlija.
-Un tā ir mana meita Emīlija. -Sveiki!
Un tā ir…
-mana otra meita. -Lavīnija.
Viņas ir sajūsmā par ekskursiju. Vai ne, meitenes?
Mans sajūsmas līmenis ir absolūti normāls.
Dakter, man ļoti patīk puķes, ko esat te sastādījuši.
Pavasaris ir tik krāšņs, vai ne?
Ziedi atgriežas kā seni draugi. Pat nezinājām, ka mums to pietrūkst.
Varu iztēloties, ka jums ar viņu ir ko noņemties.
Nē. Mūsu Emīlija tikai ir unikāla.
Tā šķiet.
Man vienkārši ļoti patīk puķes.
Man patīk puķes normas robežās.
Labi. Nu, vai sāksim ekskursiju?
Jā, būs jautri.
Ejam!
Mīļais draugs…
karš man šķiet kaut kas greizs.
"Greizs".
Vispiemērotākais vārds.
Jūs gribējāt mani satikt, pulkvedi?
Jā, jā. Mans brāli! Nāc iekšā!
Kā tu šorīt jūties, brāl?
Viss kārtībā. Jau grasījos sākt vadīt stundu vīriem,
bet tad tiku izsaukts šurp.
Vai mēs varētu teikt "uzaicināts", nevis "izsaukts"?
Man patīk atstāt tev izvēli.
-Lai viss notiek brīvi. -Labi.
Kas noticis?
Man šodien vajadzīga tava palīdzība.
Mazliet ārpus mācīšanas lauciņa.
Varēsi tam izbrīvēt laiku? Vai esi aizņemts?
Laikam atkarīgs no tā, kas tas ir.
Nuja.
Labi. Lūk, kas par lietu.
Kareivjiem būs formastērpu pārbaude.
Formastērpu pārbaude? Viņiem tikpat kā vispār nav formastērpu, ko vilkt.
Es zinu. Atklāti sakot, tas ir stulbums.
Bet tā ir daļa no procesa.
Procesa?
Lai panāktu, ka šie vīri tiek atzīti un apstiprināti par Savienības kareivjiem.
Jo nopietnāk ģenerālis Sakstons
uzlūkos Dienvidkarolīnas Pirmo brīvprātīgo pulku,
jo lielāku spiedienu varēs izdarīt komandķēdē.
Līdz pat pašam Linkolnam.
Viena pārbaude varētu visu mainīt.
Tāpēc ir ļoti svarīgi, lai tie puiši to uzver nopietni, saproti?
Viņiem jāizskatās tīriem, kārtīgiem un gataviem.
Pēcpusdienā būšu tur, lai vadītu pārbaudi.
Labi.
Ziņa saņemta.
Raudzīšu, kā varu palīdzēt.
Pie velna, jā!
Process notiek.
Es to jūtu.
Un šī ir mūsu lielā zāle.
Redzēsiet, ka mūsu meitenes te saņem mūsdienīgāko aprūpi.
Mums ir ļoti progresīva izpratne par garīgajām kaitēm,
aptverot visas mūsdienu sieviešu slimības,
sākot no pārguruma, pārizglītotības, menstruācijām, slinkuma, neprecētības…
Neprecētība ir garīga slimība?
Nē, jā, šķiet pareizi.
Beidzot ar akūtu māniju, hronisku māniju, nimfomāniju un melanholiju.
Ko parasti dēvē par sērām.
Ziniet, misis Dikinsone nesen smagi pārdzīvoja par māsas nāvi.
Edvard! Es nepārdzīvoju! Melis tāds!
Lai es sērotu par savu vienīgo māsu? Kur nu!
Esmu tikusi tam pāri. Prieks, ka tikām no viņas vaļā.
Nāciet uz šo pusi!
Vai jūs to dzirdējāt?
Ko tad, mīļā?
Varbūt tas skanēja man galvā.
Vai bieži gadās, ka dzirdat galvā skaņas?
O, jā. Emīlijai ir diezgan dzīva iztēle. Viņa tai ziņā ir ļoti apdāvināta.
Interesanti.
Nāciet līdzi!
Šī vieta šķiet tāda kā dīvaina.
Emīlij, vai nevari vienkārši izbaudīt jautru ģimenes izbraucienu?
Likās - tu gribēji palīdzēt tētim radīt labu iespaidu.
Es gribu. Bet domāju, ka tētim būtu jāzina,
ja te notiek kas aizdomīgs.
IEEJA AIZLIEGTA
Dakter, kas tās par durvīm?
Tās ved uz citu telpu.
Protams. Kas tā par telpu?
Vienkārši telpa, kas paredzēta pacientēm, kurām nepieciešams vairāk privātuma.
O, jā, to tu noteikti saproti, Emīlij?
Viņai vienmēr ir bijusi nosliece uz privātumu.
Ak tā gan?
Edvard, es gribētu ar jums privāti apspriest kādu lietu.
Katrā ziņā, jā.
Un dāmas?
Neuztraucieties! Mēs viņas pieskatīsim.
Un te acis ir visur.
Tikai interesējos - kāda ir jūsu prakse attiecībā uz vārdu iegravēšanu ēkā?
Pag! Kur palika mamma?
Vai dieniņ! Cik jauka istaba!
Kā varu palīdzēt?
Es atvainojos.
-Negribēju jūs traucēt. -Jokojat?
Te mani nekas netraucē. Nekad neesmu jutusies tik atslābināta.
Tiešām?
Pret sievieti nekur neizturas tik labi
kā vājprātīgo namā.
Personāls gatavo ēdienu un uzkopj. Uzbužina man spilvenus.
Paradīze.
Tapetes. Tapetēs ir cilvēki, dakter!
Viņš pret pacientēm izturas lieliski.
Pag!
Tātad jūs neesat…
Traka?
Nē. Ne vairāk kā jūs.
Es tikai esmu te, lai beidzot atvilktu elpu.
Tātad jūs vienkārši visu dienu atpūšaties un neviens no jums neko negaida?
Bingo!
Dakter! Dakter!
Ar to tapeti notiek kaut kas jocīgs.
Ei! Tas ir mans stiķis. Izdomājiet pati savu!
Atrodi mammu! Es paskatīšos, kas tur ir.
O, forši!
Ja nebūtu tik šaušalīgi baisi.
Mamm, zvēru, ja nebūsi te laukā,
ziņošu reģistratūrā, ka esi pazudusi.
Sveiki! Vai neesat redzējusi sievieti, kas ir apmēram…
Es ļoti atvainojos. Atstāšu jūs vienu ar jūsu jūtām.
Nekas. Man ļoti patiktu sabiedrība.
Mani sauc Florensa.
Esat droša? Es negribētu traucēt.
Nē, es vienmēr raudu. Man diagnosticēja pārmērīgas sēras.
Es vienkārši nespēju beigt raudāt.
Lai nu kā, tas šķiet attīroši.
Pirms diviem mēnešiem es karā zaudēju savu mīļoto
un kopš tā laika esmu šādā stāvoklī.
Es zinu, ka jūs mani nepazīstat, bet ticiet man:
es lieliski saprotu, ko jūs pārdzīvojat, - tūkstošprocentīgi.
Es iztēlojos, kā viņa ķermenis guļ auksts kaujas laukā.
Rokas, kas mani turēja apskautu.
-Lūpas, kas mani skūpstīja. -Jā.
Un - ak dievs! - viņa mati. Viņam bija tik brīnišķīgi mati.
Kā viņu sauca?
Viņam bija jaukākais vārds pasaulē.
Džozefs Laimens.
Jūsu mīļotais bija Džozefs?
Man vajadzēja viņu apprecēt, kad bija tāda iespēja.
Viņš jūs bildināja?
It kā.
Kā?
Kaut arī es Džozefu mīlēju no visas sirds…
Jā.
…viņa sirds vienmēr piederēja kādai citai.
Kas tā bija? Tā neliete. Ebigeila? Virdžīnija?
Nē. Tā bija kaut kāda pamuļķe no Amerstas.
Viņš viņu sauca par Vinniju.
Nopietni?
Tas ir tik briesmīgi.
Es zinu.
Bet jebkurā gadījumā viņš ir miris.
Ak dievs!
Pareizi, viņš ir miris.
Ko tu dari?
Pārkārtoju savu kabinetu.
Kā tu varbūt atceries, es dibinu savu juridisko firmu.
Es neapjautu, ka tu to domāji nopietni.
Jā. Es jau pat esmu izraudzījies nosaukumu.
"Pašlepnums".
Nekāds "skvairs", nekāds "un dēls".
Vienkārši "Pašlepnums".
Tāpēc jā, es teiktu, ka domāju to diezgan nopietni.
Tad pieņemu, ka tu arī nopietni domā no manis šķirties
un pārņemt aizbildnību pār mūsu bērnu.
Jā.
Tikai jātiek skaidrībā ar dažiem dokumentiem.
Man labāk patiktu, ja tu to nedarītu.
Es negribu, ka tu mani pamet, Ostin.
Kāpēc lai es paliktu?
Es te tā domāju: mums ir netradicionāla laulība.
Tas ir maigi teikts.
Tāpēc varbūt mums vajadzētu būt arī netradicionāliem vecākiem.
Ko tu gribi teikt?
Es gribu teikt: audzini šo bērnu kopā ar mani!
Es negribu, lai tu būtu tāds nepieejams, atturīgs tēvs, kāds bija man.
Man ļoti žēl, ka sapratu to tik vēlu,
bet es ceru, ka tagad tu man ticēsi un dosi mums iespēju.
Paldies.
Es to gribētu.
Nu, ir kāds mazs zēns bez vārda, kam vajadzīgi tīri autiņi.
Ķeries pie darba!
Dikinson!
Tā kā gribat kļūt par pilnvarnieku,
jūs noteikti cienāt manu mediķa viedokli, vai ne?
Protams, dakter.
Tātad jums jāuzticas manai profesionālajai diagnozei,
ka jūsu meita Emīlija…
ir ārprātīga.
Viņa nav ārprātīga.
Nē. Viņa tikai ir dzejniece.
Ak mans dievs! Vai nesaprotat, kas te notiek?
Kad viens ģimenes loceklis ir garīgi slims,
tiek ietekmēta visa ģimene.
Lai viņa kādu laiku uzturas šeit.
Lai saņem mūsu… modernāko ārstniecību.
Galu galā,
mums ir vislabākais sieviešu trakonams Austrumkrastā.
Jums tikai jāparaksta piekrišana.
Vēl viens solis, un es to ietriekšu savā aortā!
Aorta ir jums krūškurvī.
Tagad zināšu.
Vai tā ir Ebija?
Pēdējo reizi saku: es zem mēles neslēpu nekādas tabletes.
Ebij!
Pag, Emīlija Dikinsone?
Mana labākā draudzene atbraukusi mani apciemot? Esmu aizkustināta.
Ebij, ko tu te dari? Vai tev viss kārtībā?
Man klājas brīnišķīgi! Ja neskaita to, ka es neko neredzu.
Medmāsa atņēma man brilles. Teica, ka es sevi apdraudot.
Kā tev klājas?
Kā tu šeit nonāci?
Kā jūs visas te nonācāt?
Es devos karot, un mani ieslodzīja šeit. Nezināja, ko darīt ar manu dzimumu.
Mani te ielika vīrs, mācītājs Daniels Bliss.
Bet viss forši, jo tas ir mans jaunais puisis.
Kāpēc tavs vīrs tā izdarīja?
Viņš kaut ko teica
par manu piedalīšanos karoga dedzināšanā vietējo sufražistu protestā.
Viņš "neesot priecīgs" par maniem lēmumiem un uzskatot mani par "diezgan kaitinošu".
Es rādīju pēdiņas, bet tu nevarēji redzēt.
Cik ilgi tu te esi?
Labs jautājums.
Mums neļauj uzskaitīt dienas
un lasīt, un rakstīt.
Un nedod neko ēst, izņemot tabletītes.
Taču tabletes ir foršas! To dēļ ir vērts te būt.
Mums tevi jādabū laukā. Te ir briesmīgi apstākļi!
Turklāt…
antisanitāri.
Nav nemaz tik traki. Esmu te ieguvusi draudzenes.
Ei! Meiča ar lelli!
Man patīk tā maita.
Es tevi no šejienes izglābšu.
Es izglābšu jūs visas.
Mans tēvs ir pelnījis zināt, kas notiek šīs iestādes pagrabā.
Tas ir kliedzošs sieviešu tiesību pārkāpums.
Tā, to es saprotu!
Dāmas, paklausieties! Lūk, kāds ir plāns.
Vai visi vakar izpildījāt mājasdarbus?
Es ar savējo maķenīt nomocījos. Nemelošu.
Jā, es uzrakstīju teikumu.
"Šis ir mans brīnišķīgais teikums."
Ej tu…
-Sasodīts, Everet, tik labi! -Ko?
-Nuja. -Izcili.
-Skolēni! -Apsveicu.
Šodien stunda nenotiks.
Tās vietā mums būs formastērpu pārbaude.
Oho, Higinsons tiešām ir nekauņa, ko?
Es tai sviestā nepiedalīšos.
Tā pārbaude ir pilnīgi lieka.
Nē, nē. Higinsons man apgalvoja:
ja jūs šo pārbaudi izturēsiet, tad varbūt beidzot saņemsiet ieročus.
Jā, bet mēs neizturēsim. Nekad neizturam.
Nu, ne jau ar tādu attieksmi.
Nē, vecīt, ne jau ar šiem skrandainajiem formastērpiem.
No kuriem puse ir novilkta mirušajiem.
Vai arī nozagta no plantācijas nama.
Vai tad šis ir formastērps? Man mugurā ir jaka.
Viņi grib, lai izgāžamies.
Jā. Tad mūsu izgāšanos izmantos kā attaisnojumu, lai nedotu ieročus.
Nē, brāl.
Paklausieties! Visi.
Mēs nevaram izvairīties no pārbaudes.
Tas būtu vairāk nekā pietiekams iegansts, lai atmestu jums ar roku.
Un kas zina?
Ja to izturēsiet, varbūt saņemsiet ieročus vēl drīzāk.
Man apnicis "drīz". Gribu "tagad". Gribu nokļūt nākotnē.
Tavā nākotnē, Maikl Džordan,
kurpnieki tev par godu taisīs īpašus apavus.
Velns, izklausās diži. Galvenais, lai ir labāki par šiem.
Jebkas ir labāks par šiem.
-Velns parāvis! -Sasodīts!
Paklausieties!
Jūs šo pārbaudi izturēsiet, skaidrs?
Jo es palīdzēšu.
Jā? Un kā tu to izdarīsi?
Paskaties uz šo žaketi! Tai nav piedurkņu, sasodīts!
Jums par laimi, man ir, lūk, šis.
Kas, pie velna, tas ir?
Tas ir mans mājsaimnieces komplekts.
Mājsaimnieces - kas?
Adata, uzpirkstenis, visu krāsu diegi.
Jūs taču nedomājat, ka šis gaumīgais uzvalks
turas vienā gabalā pats no sevis, ko?
Es katru vakaru to laboju.
Lai es izskatītos solīdi.
Velns par stenderi! Tas čalis prot šūt.
-Jā. -Zinu dažus knifus.
Mana sieva Betija ir labākā šuvēja Jaunanglijā.
Laikam man ir kaut kas pielipis no viņas īpašajām spējām.
Tev ir sieva?
Viņa bija mana sieva.
Īsti nezinu, kā viņu saukt tagad.
Vai viņa ir tā, kurai tu vienmēr vakaros raksti?
Jā.
Jā. Sieva un meita Helēna.
Es viņām rakstu, bet vēstules nenosūtu.
Jā, esmu pamanījis. Kāpēc tā?
Domāju - varbūt būs labāk, ja viņas mani aizmirsīs.
Jo, visticamāk, es viņas vairs nekad nesatikšu.
Tad kāpēc turpināt kaisīt sāli brūcē, kas nedzīst?
Labāk, lai viņas dzīvo tālāk
un es paturēšu atmiņas par viņām…
pie sevis.
Sasodīts! Cik traģiski!
Pasaule izšķīra manu ģimeni.
Tāpat kā tik daudzas citas mūsu ģimenes.
Un manas šūšanas prasmes nespēj salabot traumētu sabiedrību vai salauztu sirdi.
Bet es varu salabot…
formastērpu.
Paskat tik!
Labi.
Jou!
Iespaidīgs šuvums.
Varbūt mums ir izredzes izturēt pārbaudi.
Es mums ticu.
Jou, Erasmus, ko saka tava priekšnojauta?
Tā saka: "Vienkārši dari!"
Labi, es piedalos.
-Pārvērtības! -Jā!
PĀRTIKAS KRĀJUMI
Nu…
man jāteic - jūs izskatāties pēc īsta pulka.
Nevis vienkārši pēc brīvprātīgo armijas.
Gribu jums pajautāt.
Vai esat izsalkuši?
Vienmēr. Kāpēc prasi?
Jūs šo uzdevumu norijāt kā nieku.
Mieru! Meitenes, izturieties normāli!
Jā, dažām tas nozīmē - izturēties ārprātīgi.
Kad ienāks medmāsa ar tabletēm, metīsimies bēgt.
Izklīstam!
Laiks dzert zāles. Stājieties rindā!
Es teicu - stājieties rindā!
Un…
aiziet!
Mazs Pavasara Trakumiņš
Par labu nāk pat Karalim.
Bet žēlīgs Dievs lai Klaunam -
Kurš spriež, ka dižā aina šī -
Viss zaļais eksperiments šis -
Pieder tik viņam vienam!
Vai mums jādodas prom? Es tik labi pavadu laiku.
Jā, varbūt mums vajadzētu palikt.
Es labprāt iepazītu cilvēkus no tapetēm.
Varbūt padzertu kopā tēju.
Jā, paldies par ekskursiju, dakter.
Es tiešām ceru, ka pieņemsiet mani par pilnvarnieku.
Neņemiet ļaunā, taču nedomāju, ka varu jums piedāvāt vietu valdē,
ja atsakāties pieņemt jūsu meitas medicīnisko novērtējumu.
Ko tas nozīmē?
Viņš domā, ka Emīlijai te jāpaliek.
Ko? Ne jau Emīlija ir traka. Tā esmu es!
Ieslogiet mani! Ieslogiet uz gadu desmitiem!
Ņemšu zilo istabu, ja tā ir pieejama.
Esmu to jau redzējis. Māte cenšas ieņemt meitas vietu.
Cēls upuris, bet es to nepieļaušu.
Emīlija ir tā, kurai ir jāatrodas aprūpes iestādē.
Pag! Mēs te par viņu runājam, bet kur viņa ir?
Kur ir Emīlija?
Šis ir protests!
Kaunieties!
Jūs esat paņēmis šo meiteņu dzīves un tās pārtraucis.
Arī es esmu traka. Palīdziet! Esmu nojūgusies.
Mamm, es cenšos vadīt protestu.
Redzat? Protestēšana?
Sieviešu tiesību pieprasīšana? Pilsoniska nepakļāvība?
Klasiski piemēri, kas liecina par nopietniem smadzeņu bojājumiem.
Atvainojos par veselo saprātu trakā pasaulē.
Nesaprotu, kas viņai uznācis.
Tēt, tev jāzina patiesība par šo vietu.
Sievietes te tiek turētas pret viņu gribu.
Cieš no nepareizām diagnozēm, izmantošanas, manipulēšanas, sazāļošanas…
Man patīk tabletes.
-Ebij! Es tikšu galā. -Zinu.
Tēt, šī nav progresīva iestāde.
Patiesībā es šaubos, ka tādas vietas turpinās pastāvēt.
Tās ir noziegums pret cilvēci.
Tās uzskatīs par vēstures paliekām.
Edvard, jūs gribat palīdzēt meitai vai ne?
Protams, gribu.
Tad jums jāatstāj Emīlija pie manis.
Iespējams, uz visu atlikušo mūžu.
Tikai pasakiet, un es visu nokārtošu.
-Nē, es ne… -Pag, ko?
Tēti, par ko viņš runā?
-Ema! -Tu nevari mani te atstāt.
Nē, tēt. Tu to nedarītu, vai ne?
Ja ne, jūs nevarēsiet būs pilnvarnieks.
Nē, es to nedarītu.
Dakter, manas meitas Emīlijas vieta ir mājās pie manis.
Un, ja tas nozīmē zaudēt pilnvarnieka posteni, tad lai tā būtu.
Pag, jūs vedīsiet mājās arī mani vai…
Labdien, Fredij!
Skaista diena, vai ne? Vai ir kāda vēstule?
Lūdzu, mister Dikinson.
MISTERAM OSTINAM DIKINSONAM
Man žēl.
Žēl? Par ko?
MILITĀRĀS POLICIJAS BIROJS
…LIKUMĪGI IESAUKTS ASV DIENESTĀ…
Pārbaude! Rota!
Sakārto apkakli!
Henrij, tava ietekme ir acīmredzama. Šie vīri izskatās pēc īstiem kareivjiem.
Kungi, jūs tikko izturējāt pirmo pārbaudi.
Esmu ļoti lepns.
Es zināju, ka viņi to spēj.
Un turklāt tieši laikā.
Ser?
Konfederācijas bataljons devies karagājienā.
Bofortā gaidāma kauja, mani draugi.
Protams, būs vardarbība.
Bet, iespējams, ja mēs paliksim atvērti,
varētu iesaistīties arī produktīvā dialogā.
Atļausiet runāt atklāti, ser?
Atļauju.
-Jūs sakāt, gaidāma kauja? -Jā.
Vai tas nozīmē, ka saņemsim ieročus, ser?
Es ļoti ceru, ka varēšu to veicināt.
"Veicināt"? Ko tas nozīmē?
Kad mēs dabūsim šautenes, ser?
Precīzu laiku es nevaru pateikt.
Bet…
es tūlīt nosūtīšu ģenerālim Sakstonam ļoti uzstājīgu vēstuli,
un tad mēs… gaidīsim un redzēsim, kas būs.
Vēlreiz saku - es ar jums ļoti lepojos. Jūs esat tik uzcītīgi.
Es jūs redzu. Vērtēju atzinīgi.
Es jums pateicos.
Rota! Brīvi!
Tagad saproti? Nekas nemainās.
Viņš apgalvo, ka mums palīdz, bet nepalīdz.
Kad sāksies kauja, mēs te stāvēsim kā tādi muļķi.
Ko viņš grib, lai darām? Stājamies ierindā un mirstam?
Hallo!
Mēs karojam ar veselu baru rasistu, kas cieš no ekonomikas trauksmes.
Man vajag ieroci.
Pārlādēt.
Man laikam ir bail.
Vai varam visi apskauties?
-Protams. -Beidz, vecīt!
Nāc, vecīt! Esam ar tevi.
Mēs esam kopā.
Man žēl, ka es viņā klausījos.
Tas ir bezcerīgi, vecīt. Mēs nekad nebūsim īsti kareivji.
Ir jābūt kādai iespējai.
Jums bija taisnība. Ilgāk mēs vairs nevaram gaidīt.
Tad ko tu darīsi?
Es viņu paņemšu pie dziesmas.
Paldies.
Man prieks, ka aizvedām Ebiju mājās no trakonama.
Jā, pie vīra, kas viņu tur iebāza.
Tēt, man tiešām žēl.
Gribēju, lai viss norit labi. Negribēju, ka zaudē amatu.
Nē. Viss kārtībā. Beigu beigās, tas nemaz nešķita piemērots.
Paldies, ka mani tur neatstāji.
Meita! Nav iemesla man pateikties.
Nē, esmu parādā tev.
Par ko?
Par to, ka paliki ar mani, kad citi izvēlējās to nedarīt.
Nedomā, ka neesmu ievērojis tavu atbalstu, mīļo meitiņ.
Esmu izsalcis? Un tu?
Māte? Kas būs vakariņās?
Mamm, kur tu ej?
Gulēt. Netraucējiet mani!
Nosnaudīsies kādas 20 minūtes vai…
Līdz karš būs galā.
Tulkojusi Aija Apse