POŠTA
Slečna Dickinsonová,
vaša tvorba pôsobí ako úplne nová a originálna poézia.
„Úplne nová a originálna.“
Moja poézia nie je mŕtva.
Nie je mŕtva. Je živá!
Dickinsonová
Zo srdca spievam
Vinnie! Vinnie! Tomuto neuveríš.
Práve som dostala list od Thomasa Wentwortha Higginsona.
Vieš, kto to je?
Dobre. Je úžasný, Vinnie.
Je abolicionista a kňaz,
a píše eseje do časopisu Atlantic.
Je to voľnomyšlienkar, Vinnie, aktivista,
človek, ktorý naozaj chce urobiť zo sveta lepšie miesto,
a hádaj čo?
Páčia sa mu moje básne.
Chce, aby som mu poslala ďalšie.
Možno nebudem môcť ísť do vojny, ale ak sa niečo naučím od tohto muža,
budem môcť písať básne, na ktorých ľuďom záleží.
Básne, ktoré pomôžu.
Prečo nič nehovoríš?
Aha. Zložila si sľub mlčania ako solidaritu s vojskami.
Vieš, Lavinia, naozaj posúvaš hranice
so svojim performatívnym umením. Si fakt avantgardná.
BAZÁR S DEKAMI A VEĽTRH HYGIENY
ZBIERKA PRE VOJAKOV ÚNIE
Pozerajte sa prosím očami, nie rukami.
- Tie stehy sú prepracované. - Áno.
Tak vyšívame naše tajné správy.
Počkať. Čože?
Páni. Amerika je krajinou menej než sto rokov
a myslí si, že vymyslela prešívanie?
No teda.
- Ahoj, Emily, Lavinia. - Ahoj.
Lavinia dnes nerozpráva.
Zložila sľub mlčania ako poctu pre padlých mužov.
Ahoj, Lavinia.
Páči sa vám tu niečo?
Tá deka je veľmi malá. Je pre dieťa?
Áno.
ZA PRÁVA ŽIEN
- Feministické dieťa. - Dobre.
Bože. Pozri na Bettine deky. Sú krásne.
Ďakujem. Rada vyzbieram peniaze pre dobrú vec.
Štvorce sa k sebe nehodia.
Majú iné tvary a veľkosť. Nie sú symetrické.
Čo to je? Nedáva to zmysel.
Umenie nemusí dávať zmysel.
Je geniálna.
- Kúpim to. - Bola som tu prvá.
Ďakujem.
Vieš, kto poslúchol tvoju radu?
Akú radu?
Napísala som list svetu a svet odpísal.
No vidíš.
Edward, nemáš pocit, že na nás čumia?
Nie.
Možno trochu.
Cítim od nich veľa odmietavej energie.
Bude aukcia.
Darovala som deku starej mamy Norcrossovej.
Určite ju predám za dobrý peniaz.
Začneme akciu na piatich dolároch.
Prosím?
Moja mama s tou dekou vyhrala modrú stužku v roku 1822 na súťaži.
Je to len úvodná ponuka.
Hodnotu vášho daru určia kupujúci, pani Dickinsonová.
To nie je fér.
Presne tak fungujú aukcie.
Päť dolárov za rodinné dedičstvo? Neslýchané.
Nie.
Rozhodla som sa, že to nepredám. Vráťte to.
Myslela som, že chcete podporiť vojsko.
Samozrejme, chcem.
Ale práve mi zomrela sestra
a táto deka je to posledné, čo mi ju pripomína.
Dajte mi ju.
Ak ju chcete späť, musíte ponúknuť cenu.
Edward.
Áno?
Musíš tu deku odkúpiť.
Neminiem ťažko zarobené peniaze na deku,
ktorú sme mali na povale, odkedy sme sa vzali.
Edward! Na rodine záleží.
A táto deka je jediné, čo mi pripomína mŕtvu sestru.
Dvadsať dolárov?
Je vaša.
Vďaka bohu.
Trochu to preháňaš.
- Dobre. - Ale...
Dickinson.
Conkey.
Som prekvapený, že ťa tu vidím.
Prekvapený? Prečo?
Je to dôležitá udalosť.
Nehovoriac, že som pokladníkom školy.
Áno. Samozrejme.
Ale po tvojom nedávnom liste editorovi
by som nepovedal, že ti záleží
na našich vojakoch Únie.
Prosím, Ithamar?
Tvoj list v dnešných novinách,
v ktorom máš pre členov Konfederácie len chválu a súcit.
To určite nie.
Ale áno. Zradca!
Gerald, no tak.
Keď si v roku 1850 hlasoval za zákon o otrokoch na úteku...
- A je to tu. - ...prijal som
tvoje odôvodnenie, že šlo o kompromis,
aby si udržal náš krehký mier.
Ale teraz, uprostred vojny,
ktorá si žiada životy našich odvážnych synov,
napíšeš takúto necitlivú žiadosť o zdvorilosť
a chceš, aby sme počúvali obe strany.
Bože, Edward.
Ospravedlňuješ podlosť. Zlo.
Ako sa opovažuješ?
Ten list som napísal v mene brata.
Len preto, že žije v Georgii, neznamená to, že je nepriateľ.
- Ale áno! - O tom sú občianske vojny.
- Ďakujem. - Tón bol povýšenecký
a tvoj odkaz v rozpore našimi názormi.
Pri najhoršom pôsobíš bigotne. A pri najlepšom...
Áno?
Ako fosília.
Od dnes som o rok starší, tak asi máš pravdu.
Bože. Máte narodeniny?
Všetko najlepšie.
- Nevedela som. - Nerád z toho robím veľkú vedu.
Nerád robí z narodenín veľkú vedu.
Edward, nadišiel čas, aby si si vybral stranu.
Nemôžem byť proti vlastnej rodine.
Tak riskuješ, že prídeš o titul pokladníka školy
a Bohvie, o čo ešte.
Toto si mohla mať.
- Si v poriadku? - Áno.
Neverím, že pán Conkey ťa len tak napadol.
- Ten muž je samá dráma. - A na tvoje narodeniny.
Aký je v tom rozdiel?
Aj tak budem čoskoro mŕtvy.
V poslednej dobe je všetko ťažké.
Nemôže byť smutný na narodeniny.
Čo môžeme urobiť? Už som mu darovala obuvák.
- Viem. - Čo?
Urobíme klasický dickinsonovský hudobný večer.
Emily, to je úžasný nápad. To sme už dlho nerobili.
Zapálime si v kozube a zhromaždíme okolo klavíra.
Zaspievame jeho obľúbené piesne.
Áno. To je perfektné.
Ako za starých čias,
keď sme sedeli okolo kozubu s vami, keď ste boli deti.
Viete, že otec rád spieva.
Dievčatá, rodina je naozaj všetko, čo máme.
Súhlasím.
Otec bude na svoje narodeniny šťastný, že budeme všetci spievať.
Vinnie.
Môžeš aspoň otvárať ústa?
Asi to tak bude lepšie, Lavinia.
- Už máme len jeden problém. - Aký?
Nemôžeme spievať bez celej rodiny.
Čo Austin a Sue?
Chceš, aby prišli?
Aj keď ti Sue stále nedovolí držať bábätko?
Rodina je jediné, na čom záleží. Je to jednoduché.
Mami, máš pravdu.
Zavolám ich, nechaj to na mňa.
Sue!
Sue. Čo sa deje?
Bábätko včera vôbec nespalo
A som unavená.
Nevedela som, že je možné byť takto unavená.
Emily, asi to nezvládnem.
Ale zvládaš to. Už teraz to zvládaš.
O dieťatko sa výborne staráš.
Sue, kde máš dieťatko?
Je s Clarou a Annou.
Viem, sú to zvrátené pyromaniačky,
ale už som nemohla ten jeho krik počúvať.
Potrebovala som pauzu. Je to zlé?
Nie, nie. Jasné, že nie.
Dobre.
Sue, počúvaj.
Ľúbim ťa.
Tak to som nečakala.
Ľúbim ťa viac ako kohokoľvek alebo čokoľvek na zemi.
A musíš to vedieť, aby si o tom nikdy nepochybovala.
Musíš to vedieť až do kostí.
A ak ti to budem musieť hovoriť každý deň, tak to urobím.
Lebo si moje všetko, Sue.
Emily.
Nemôžem bez teba žiť.
Nemôžem bez teba dýchať
a nemôžem bez teba písať.
Odkiaľ to z teba ide?
Z môjho malého nečistého srdca.
Cítim sa lepšie.
Dobre. Sestrička Emily k vašim službám.
Ďakujem, sestrička. Asi si mi zachránila život.
Dnes večer si budeme spievať, otec má narodeniny.
Prídeš a pridáš sa k nám?
Vlastne to znie celkom dobre.
Rada.
Ďakujem, Sue.
Rodina nie je bez teba úplná.
Už len presvedčiť Austina.
- Neboj. Postarám sa o to. - Áno?
Koniec-koncov, stále som jeho žena. Musí urobiť, čo mu poviem.
Ty si možno jeho žena, ale ja som tvoja.
Bože. Asi ma potrebuje.
- Choď. - Prepáč.
To nič. Uvidíme sa večer.
Uvidíme sa.
SLEČNA DICKINSONOVÁ
T. W.HIGGINSON
V bezpečí vo svojich alabastrových komorách
Nedotknutí ránom
A nedotknutí poludním
Ticho spia účastníci zmŕtvychvstania
Saténový trám, strecha z kameňa
Než začneme, urobíme si dochádzku.
Poviete mi prosím každý svoje meno?
A môžete mi rovno povedať aj niečo o sebe.
Ja začnem.
Volám sa Everett.
Mám skvelý vkus na interiérový dizajn.
Ale nechcem hovoriť o svojej minulosti, dobre?
Ale o svojej budúcnosti.
Budúcnosti, v ktorej odtiaľto vypadnem.
Áno.
- Tak tak. - Áno. Amen.
Vždy si tu žil?
Všetci sme sa tu narodili. Okrem Erasma. Nikto nevie, odkiaľ je.
Čas je fikcia.
Ako každý príbeh aj ja sa prepletám medzi minulosťami.
Niekedy nadobudnem tvar pavúka.
Ty si teda niečo.
Dobre.
A ty?
Ja som Múr.
Volajú ma Múr, lebo som veľký.
Iróniou je, že som známy svojím silných charakterom.
Dá sa o neho oprieť.
Som Múr.
- Chápem. - Áno.
A ako sa voláš ty?
Michael Jordan.
Michael River Jordan.
Máš v sebe ukryté niečo veľké, Michael Jordan.
Jedného dňa ťa budú ľudia pozorovať na štadiónoch.
Erasmus vidí budúcnosť.
Budúcnosť a minulosť existujú spolu, ak to dokážeš vnímať.
To je excelencia čiernych.
Páni. Dobre.
A čo ty, chceš niečo povedať?
Volám sa Soloman.
Pracoval som v kuchyni a viem veľa o bylinkách a koreninách.
Takže si dobrý kuchár?
Som zabijak.
Otrávim ťa, ani nevieš ako.
Budem si dávať pozor.
Skúsiť to môžeš.
Keď sme si všetkých prešli...
Keď budete poznať abecedu,
budete vedieť napísať každé slovo v angličtine.
Aj „kde mám zbraň?“
Kámo!
Aj „som v armáde, dajte mi zbraň?“
Bum.
Mysleli sme, že ty nám dáš zbrane.
Nemal si sa porozprávať s Higginsononom?
To hovoril. Ako to šlo?
- Spomenul som mu to. - A čo povedal?
Povedal: „Pracuje sa na tom.“
„Pracuje sa na tom.“ Čo to má znamenať?
Podľa Higginsona,
je dobrovoľnícky pluk Južnej Karolíny stále len experiment.
Experiment.
Ešte asi nie ste oficiálne uznaný pluk.
Nie, kým Lincoln nepodpíše proklamáciu emancipácie.
Dobre. A kedy to bude?
1. januára 1863.
Higginson verí, že skôr,
ale on vám zbrane dať nemôže.
Potrebuje povolenie od Saxtona,
ktorý potrebuje súhlas od Lincolna.
Nekonečno belochov, ktorí sa nám stavajú do cesty.
Chcel by som vám pomôcť, ale mám vás len naučiť čítať.
Nechceme čítať, chceme bojovať. Chceme ísť do budúcnosti.
Poviem vám toto.
Aby ste sa dostali do budúcnosti, musíte poznať minulosť.
A to znamená čítať o histórii,
učiť sa o celej tej temnote,
bolesť,
paradox.
Amerika je paradox a musíme sa o nej učiť.
Lebo ak nemôžete čeliť temnote,
ako sa chcete pohnúť dopredu k svetlu?
Počujte, asi má pravdu.
Hej.
Poďme sa naučiť čítať.
Austin, tu si.
Choď sa obliecť. Dnes ideme k otcovi.
Prosím? Ja sa s ním nerozprávam.
Viem, ale má narodeniny a budeme spievať a...
Ty ma vôbec nepočúvaš, čo?
S otcom som skončil.
Nepôjdem na jeho narodeniny. Ale tebe v tom nebudem brániť.
Vlastne by som bol rád, ak by si šla.
Nechaj ma tu samého s dieťaťom.
Vôbec som s ním nebol. Chcem byť s ním, len my dvaja.
Prečo by otec chcel byť s dieťaťom sám?
Ak nejdeš, dieťa bude s Clarou a Annou.
Postarajú sa o neho.
Zase ma nepočúvaš.
Povedal som, že sa chcem o neho starať.
Nevieš sa postarať ani o seba.
Čo si robil celé poobedie?
Predpokladám, že zase pil.
Nie. Nenechám ťa s ním samého.
Vypadol by ti z okna alebo niečo podobne tragické.
Otcovia sa nevedia starať o deti, Austin.
Tak to je.
Muži majú iné úlohy.
Naozaj? Napríklad?
Bojovať vo vojne.
Choď si dať uniformu a rob, čo máš.
To muži robia.
Možno vtedy bude otec na teba hrdý.
Máš moju pieseň?
Dobrá. Máš „V mori je veľa rýb“?
- Áno. - Sú v správnom poradí?
- Áno. - Skvelé.
Je to veselý chlapík Je to veselý chlapík
Edward!
Edward, počuješ ma?
Počujem ťa dobre.
Skoro ste ma zabili.
Už som si myslela, že sme o teba prišli.
Čo to bol za rámus?
- Bol to môj nápad. - Áno?
Chcela som len staromódny hudobný večer na tvoje narodeniny.
Tak...
Trochu hudby by sa mi páčilo.
Áno. To by sa mi páčilo.
Je to veselý chlapík Je to veselý chlapík
To nikto nepoprie
Žijeme v strhujúcich časoch
Príliš smutných na veselie Príliš ťažkých na rýmovanie
Piesne mieru stratili čaro
A o to ide
Muži, ktorých sme brali za bratov
Sa pridali ku rebelom
A teraz ich musíme premôcť
A o to ide
Rebeli musia ísť inde
Vyženieme ich po zemi a po mori
A o to ide
Slnko jasne svieti
V mojom kentuckom domove
Toto leto sú ľudia veselí
A kukurica rastie
A lúka je v rozkvete
Kým vtáky celý deň spievajú
Dáma pohodila kučerami
Každému, kto jej prišiel dvoriť
So smiechom pohŕdala sľubmi
Či už boli falošné alebo pravdivé
Kým veselo spievala
A na ničom jej nezáležalo
V mori je veľa rýb
Také dobré, aké sa len dajú chytiť
V mori je veľa rýb
Také dobré, aké sa len dajú chytiť
Počúvaj drozda
Drozd jej stále spieva pri hrobe
Počúvaj drozda
Drozd stále spieva pri smutnej vŕbe
- Jéj, Vinnie. - Vinnie! Ešte!
Hraj ešte.
Toto som potrebovala.
Ďakujem.
Bože. Teraz, keď mám vyčistenú hlavu,
chcela som ti niečo povedať o tvojej básni.
Mojej básni? Ktorej?
Poslednej, ktorú si mi poslala pred narodením dieťaťa.
„V bezpečí vo svojich alabastrových komorách.“
Tú som poslala aj...
Poslala aj komu?
Tebe. Teda. Áno. Pokračuj.
Áno, takže... je to výnimočná báseň.
Tá obraznosť smrti a snehu.
Je to krásne, Emily.
Ale?
- Je tam ale? - Nie, nie.
Ale nie. Len možno.
Možno by bola lepšia bez druhej slohy.
Bez nej?
Ale je to len môj názor.
Ale viem, že na mojom názore ti záleží viac ako na názore iných.
Čas spomínať.
Poďme sa podeliť o naše najmilšie spomienky.
Máme také?
Samozrejme.
Tak nám povedzte, ako ste sa spoznali.
Dobre.
- Bolo to v 15. storočí... - Edward!
- a ja... - Povedz im to.
Dobre. Dobre. Dobre.
Fajn. Takže...
Bol som urastený mladý muž, člen massachusettskej milície.
A bol som na základni v Monsone.
Kde som vyrastala.
A jeden večer som bol na prednáške o chémii
a kto by to bol tušil,
vedľa mňa sedela slečna Emily Norcrossová.
Bola si na prednáške o chémii?
Len som tam držala miesto pre brata.
Chcela som ísť domov hneď, ako sa začne preberať veda.
Ale nakoniec kvôli chémii ostala, ak mi rozumiete.
Bol major a mal šerpu a meč a tak.
Bola to láska na prvý pohľad.
Ale na list, kde som ťa žiadal o ruku, si tri mesiace neodpovedala.
- Nie tak dlho. - Tri mesiace.
Nechala ma na vážkach tri mesiace. Neuveriteľné.
Aká bola svadba?
Svadba. Pozrime sa.
Pamätám si, že som od nervozity nemohla spať.
Tak som len hľadela na sviečku ako sa zmenšovala,
až kým jej svetlo navždy nezhaslo.
Sestra Lavinia, nech je jej zem ľahká, nechcela, aby som sa vydala.
Myslela si, že som príliš mladá.
Nevedela, ako na farme prežije bezo mňa.
Veľmi panikárila.
Pamätám si, ako celú svadbu preplakala.
To je...
Ale pozri, vyšlo nám to.
Úžasný život s Edwardom, tri krásne deti.
A čo, že som už nikdy nevidela matku.
Kým ste sa narodili a mohla som ísť do Monsonu,
už podľahla žltej zimnici.
Krásne spomienky.
Áno. Skvelé.
Toto ráno som videla svoje svadobné šaty.
Boli odložené spolu s dekou starkej Norcrossovej
a padal na ne prach.
Tie šaty si pamätám.
Pamätáš, áno?
Áno. Mala by si si ich obliecť.
Edward, prestaň.
- Už by mi nesedeli. - Skús si ich.
Prosím, už nie som detská nevesta,
ktorú váš otec odlúčil od svojej rodiny.
Pre mňa budeš vždy detská nevesta.
Dobre, to...
Sestra mi chýba.
Všetci máme ťažký život, však?
Asi poznám o tom pieseň.
Tak spievaj.
Zastavme sa na ceste životom
A spočítajme slzy
Kým popíjame smútok s chudobnými
Existuje pieseň, ktorá bude
Navždy v našich ušiach
Nech ťažké časy už neprichádzajú
Toto je pieseň
Povzdych unavených
DRAHÁ BETTY A HELEN
Ťažké časy, ťažké časy
Nech už neprichádzajú
Veľa dní si bol
Pri mojich dverách
Ťažké časy
Nech už neprichádzajú
Kým hľadáme smiech a krásu
A hudbu ľahkú a veselú
Slabé postavy
Omdlievajú pri dverách
Ich hlasy sú síce tiché
Ich prosiace pohľady však veľavravné
Ťažké časy
Nech už neprichádzajú
Ťažké časy
Nech už neprichádzajú
Prišiel si.
Všetko najlepšie, otec.
Ďakujem. Som rád, že si túto stihol.
Je to krásna pieseň.
Áno. Mám ju rada.
Možno by ste ju mali naučiť malého.
Ja a Emily?
Nie. Ty a Austin.
Spomínali sme dnes na pekné chvíle.
Keď sme pri spomienkach, hneď som späť.
- Kam ideš? - Hore.
Čo?
Hneď to bude.
Austin, nemal si už dosť?
Počúvaj svoju ženu. Má pravdu.
Vlastne by som chcel niečo povedať, ak môžem.
Narodeninový prípitok. Áno, hovor.
Nie zrovna prípitok.
Panebože.
Dobre. Idem na to.
Trochu som premýšľal.
To sa na teba nepodobá.
Asi vás neprekvapí, že som nešťastný.
Áno, celá krajina je nešťastná. Nešťastná a ubolená.
A niekedy je ťažké odlíšiť svoju bolesť od všeobecného spoločenského smútku.
Viete?
Ale je pravda, že sa mi nepáči, ako môj život dopadol.
Pre viac dôvod, ako viem narátať.
Dopadol? Ale veď stále si mladý muž.
Áno, to je pravda.
Môj život sa ešte neskončil,
takže ešte mám moc urobiť pár zmien.
Aké zmeny?
- Neviem, či je vhodný čas... - Nechaj ma hovoriť.
Dnes som urobil dôležité rozhodnutia a idem vám ich povedať.
Po prvé, odchádzam z právnickej kancelárie Edward Dickinson a syn.
Založím si vlastnú firmu.
Vlastnú firmu?
Na to nie si pripravený.
A kde si nájdeš klientov?
Alebo si vezmeš mojich?
Vlaste už mám pár klientov,
lebo sa budem špecializovať na novú oblasť práva.
Prosím? Akú oblasť?
Rozvody.
Už si tú tému študujem.
Zdá sa, že dopyt po rozvodových právnikoch narastá.
Čoraz viac manželstiev pod povrchom skrýva nezlučiteľné rozdiely.
Ako Yankeeovia a Konfederácia.
Nadíde čas, keď už nemôžete spolu žiť.
A v tejto oblasti budem mať výhodu,
lebo som také manželstvo zažil.
Rozvádzam sa s tebou, Susan.
A prevezmem za dieťa plnú starostlivosť.
Obliekla som si svadobné šaty.
- Čo sa to deje? - Len...
Myslím to vážne. Skončili sme.
Nech toto je, alebo bolo čokoľvek, skončilo sa to.
Ani si to ráno nebudeš pamätať.
Idem naspäť hore.
Austin, ako si mohol?
Asi vieš ako, Emily.
Vlastne to vieš lepšie ako ktokoľvek.
Pitie sa ti vymklo z rúk.
Austin, nedovolím, aby si si to urobil.
Nemôžeš si zničiť život.
Tým sa netráp. Už si mi ho zničil ty.
Prestaň. Okamžite prestaň!
Prečo ma rovno neudrieš? No poď.
Udri ma, ako si udieral ju.
Austin.
Čo?
Vedeli sme o tom. Len sme sa tvárili, že nie.
Ale už nebudem ďalej chrániť pocity tohto chudáka.
Nemôžem začať novú budúcnosť,
ak budem klamať o minulosti.
Minulosť zmeniť nemôžem.
Ale nikdy sa tejto rodiny nevzdám
a nikdy sa nevzdám teba.
Austin, choď. Mal by si odísť.
Neostal by som, ani keby si chcela.
Hej, počúvaj ma.
Čo?
Povedal si mi, že si musím vybrať.
Buď teba alebo jeho.
Tak hádaj čo.
Vyberám si jeho.
Vyberám si nášho otca.
Tak, je to tvoj pohreb.
Vinnie. Drahá sestra.
- Mami? - Vinnie, odpusť mi...
Bože.
Edward. Prepáč.
Ježiši Kriste.
Nič neľutujem.
Len som chcela, aby boli všetci šťastní.
Drahá Emily.
Prerušujem svoj sľub mlčania, aby som povedala,
že táto rodina je úplne šialená.
Sue...
Nedotýkaj sa ma.
Viem, že si nahnevaná.
Nemyslel to tak.
- Neopustí ťa. - Emily, na ňom mi nezáleží.
Len na tebe.
Musíš mi vysvetliť toto.
- Volá sa Higginson a... - Viem, kto to je.
Čítala som jeho prácu.
- Aj ja mám mozog. Pamätáš? - Samozrejme.
Ale nerozumiem, prečo si mu dala
rovnakú báseň ako mne.
Pozval mladých autorov, nech mu napíšu.
A poslala si mu „V bezpečí vo svojich komorách.“
Áno.
„Mali by ste čas byť priateľom, ktorého podľa vás potrebujem?
Nie som veľká.
Nezaberiem na vašom stole veľa miesta ani nerobím hluk.“
„Budete môj učiteľ, pán Higginson? Som v nebezpečí.“
Bože, Emily.
V tom liste znieš bezmocne.
Akoby si bola úplne sama. Ani ma tam nespomínaš.
- Chcela som... - Odkedy mám dieťa,
akoby som prestala existovať.
Sue, prosím!
Vieš čo?
Si ako Austin.
Čo to znamená?
Myslíš si, že za niečo bojuješ,
ale len utekáš.
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová