Hei.
Ihana päivä ristiäisille.
Enpä tiedä. Jokin on vialla.
Mitä tarkoitat?
Ehkä se johtuu John Brownista. En tiedä.
Näin painajaista viime yönä.
Luulin, että meillä oli kivaa.
Kiva, että sovimme asiat, muru.
Niin on.
Nyt voit hyvästellä koko perheesi.
Muutamme huomenna New Orleansiin.
-Mitä? -Puhutaan tästä myöhemmin.
Olet kiltti, kun autat Janea tänään.
Hän pyysi vauvan kummiksi. Hän on leski. Se on velvollisuuteni.
Tietenkin.
Missä Emily on?
Kotona kai. Hän ei yleensä tule kirkkoon.
En ole nähnyt häntä runon julkaisun jälkeen.
Kuin hän piilottelisi minulta.
Niin, no,
sinuna jättäisin hänet rauhaan.
Mutta -
minulla on asiaa hänelle.
Hän kai tietää sen jo.
Tuolla Jane on.
-On tämän aika. -Hei.
Älä anna ihmisten unohtaa. Olet yhä mieheni.
Se on täällä kaikille selvää.
Hei.
Eikö olekin suloinen?
Hidasta.
Tulta ei voi sammuttaa
Hei, Maggie. Mitä uutta?
Tiedättehän?
Hiljainen sunnuntai.
Nautin vapaapäivästä.
En lepää sunnuntaisin. Silloinkin on uutisia.
Viikon jokaisena päivänä.
Näännyn nälkään.
Onko naposteltavaa?
Keittiössä voi olla luumuja.
Onko paahtopaistia?
Käyn katsomassa.
Haluaisitteko riisua takkinne?
En. Lähden pian.
Halusin syödä pikaisesti ennen matkaa.
Ajattelin hyvästellä Dickinsonit.
Useimmat eivät ole täällä.
He ovat kirkossa ristiäisissä.
Tuossa on yksi.
Hra Bowles, haluan puhua kanssanne.
Käyttäydyt oudosti. Kaikki hyvin?
Tulisitteko olohuoneeseen?
Etsin jotain purtavaa.
Mitä nyt?
Haluan esittää kysymyksen.
Selvä.
Miksi puhut seinälle?
Suojelen silmiäni.
Ne ovat hyvin herkät.
Jos katson teitä, saatan sokeutua.
Outoa.
Onko teillä yhä runovihkoni?
Ne antamani?
Tietenkin on. Ne ovat tässä laukussani.
Ajattelin lukea ne taas junassa.
Runosi ovat ensiluokkaisia. Tiedät sen.
Ne todella huomataan.
Valitettavasti minun täytyy pyytää ne takaisin.
Mitä sanoit?
Pyysin kohteliaasti -
runojeni palauttamista.
-Palauttamistako? -Niin.
Välittömästi.
Selvä. Ymmärrän.
Olen ollut päätoimittajasi riittävän pitkään.
Pelaat taas pelejäsi,
joissa esität, ettet halua julkaisua.
Valenöyryyttä. Kaipaat kehuja.
Se on söpöä,
muttei sitä tarvita enää.
Olen tosissani.
Hyvä on.
Olen tehnyt vaikean päätöksen,
etten halua töitäni julkaistavan.
Siksi pyydän...
Ei, vaadin, että palautatte runoni.
Emily.
Runosi oli menestys.
Sinusta on tulossa maailmankuulu.
Julkaistusta runosta pidetään. Väki anelee jo lisää.
Tuo on vale.
-Jotkut eivät pitäneet. Minä kuulin. -Ei vale, vaan parempaa.
Runo vaivasi heitä.
Se sai heidät ajattelemaan ja esittämään kysymyksiä.
Se oli provokatiivinen, sai reaktioita.
Muuta kirjoittaja ei voi toivoa.
Usko pois.
Sinusta on tulossa New Englandin, ehkä Amerikan, suurin runoilija.
Yritän auttaa, ettet estä sitä.
Ainoa minua estävä juuri nyt olette te.
Tuo sattuu.
Palauttakaa runoni.
Sanomalehti-imperiumini laajenee.
Voit osallistua siihen. Etkö halua rakentaa imperiumia?
Minulla oli imperiumi!
Se oli täällä näin.
Varastitte sen minulta.
Te -
ja Sue.
Kyse on siis Suesta.
En tiedä, mitä tarkoitatte.
Tiedät meistä, eikö niin?
Ymmärrän, mistä on kyse.
Sait tietää minusta ja Suesta ja olet mustasukkainen.
Luulit, että flirttailen kanssasi tai jotain.
Annoin ymmärtää.
En tehnyt sitä, onko selvä?
Olin kiinnostunut vain työstäsi,
johon sinunkin pitäisi keskittyä.
Älä päästä tunteitasi urasi tielle.
Näin käy aina naisille.
Tarvitsen runoni.
Ei, vaan tarvitset minua.
Monet eivät olisi vaivautuneet vuoksesi.
Minä olen, koska ymmärrän sinua.
Olet outo, kieroutunut, sairas ja kummallinen,
mutta ymmärrän, että naisena se on taiteesi lähde.
Maailman olisi helppo jättää sinut huomiotta,
mutten salli sitä.
Sinuun ei kiinnitettäisi huomiota,
ellen ohjaisi väkeä suuntaasi.
Luota minuun.
Sinulla ei ole valtaa ilman minua.
Jonain päivänä muistelet tätä ja kiität minua.
Pyydän vielä kerran.
Palauttakaa runoni.
En.
Kuinka kehtaatte?
Annoit ne minulle. Nyt ne ovat minun.
Et saa niitä takaisin.
Hyvä on.
Jos ette anna niitä, otan ne.
On liian myöhäistä.
Mitä?
Lähetin jo yhden toimistoon.
Se painetaan tänään.
Anteeksi.
-Älä koske laukkuuni! -Otan ne!
-Ne ovat minun! -Eivätkä ole.
Sain ne.
-Anna ne. -Haluatko ne?
-Anna ne! -Tule ottamaan.
Anna ne!
Hei!
Aja!
-Palauta runoni. -En.
Kylläpäs!
Anna ne minulle!
Olet paholainen!
Olen feministi!
Tänään juhlistamme -
nuoren William Wilkinson II:n syntymää -
-ja siunaamme hänet... -Hän on upea.
...elinikäisellä uskon polullaan.
Lopeta.
Hänen äitinsä Jane on luonamme tänään -
kummisetä Austin Dickinsonin kanssa,
joka on edesmenneen William Wilkinson I:n sijalla.
Eikö olisi kiva saada lapsenlapsi?
Vaikka kuolema erotti meidät fyysisesti,
usko ja rakkaus sitovat meitä ikuisesti.
Vaikkemme näe sinua, William Wilkinson I, tiedämme, että olet täällä.
Katso, mitä sain.
Nappasin ne pikku salkusta,
kun te kaksi riitelitte.
Maggie.
Kiitos. Miten onnistuit?
Hyvä piika osaa olla näkymätön.
Kiitos.
Yksi putosi.
Suelle
Herra, pyhitä tämä vesi -
ja takaa tälle lapselle armosi.
Austin Dickinson, suostumalla lapsen kummiksi -
tunnustat rakkautesi hänen äitiään Janea -
ja lasta itseään kohtaan.
Sitoudut siihen,
että tätä lasta rakastetaan ikuisesti tässä maailmassa.
Hyväksytkö roolisi tämän lapsen kummina?
-Hyväksyn. -Rukoilkaamme.
Herra, siunaa tätä lasta ja pidä hänet turvassa.
Aamen.
-Aamen. -Aamen.
Haistatko savua?
Emily.
Tiedät siis, kuka olen.
Kyllä.
Olet Frazar. Frazar Stearns.
Tiedät, kuka olen ja miten kuolen.
Kyllä.
-Sodassa. -Sodassa.
Etsimässä kunniaa ja mainetta.
Jätän kotini -
ja perheeni -
ja menen taisteluun.
Kyllä.
Sitten luoti osuu sinuun -
kuin lintu.
Sitten Frazar Stearns kuolee,
jotta hänet muistetaan.
Ehkä olisi ollut parempi olla ei kukaan.
Ymmärrän.
Enkä tee samaa virhettä.
Sinulla on sotia sodittavana.
Mutta ne pitää sotia salassa.
Yksin.
Näkymättömissä.
Anna kaikki kunnia itsellesi äläkä pyydä maailmalta mitään.
Sinun pitää olla mitätön.
Rohkein, nerokkain mitättömyys ikinä.
Tulta ei voi sammuttaa
Jos jokin voi syttyä
Lavinia. Tule, kultaseni.
Se voi palaa ilman lietsomista
Abby!
Tyynimpänä iltana
Anteeksi.
Sinä pystyt.
Mene pois.
Emily.
Tulin tapaamaan sinua.
Häivy.
Emily.
Meidän pitää puhua.
En halua puhua sinulle, en edes katsoa sinua.
Itse asiassa en halua nähdä sinua enää ikinä.
Anna minun selittää.
Mitä selitettävää on?
Ymmärrän kaiken täysin selvästi.
Ei, on asioita, joita et ymmärrä.
Sinulla on oikeus olla vihainen minulle.
En pyydä lupaasi.
Tiedän, että välitit hänestä.
Välitin hänestä?
Sinä painostit siihen.
Käytännössä pakotit!
Aivan kuin olisit halunnut minun rakastuvan häneen. Miksi?
Sinähän rakastit häntä koko ajan.
En rakastanut.
-En ikinä. -Valehtelija.
-En välitä hänestä paskaakaan. -Miksi makasit hänen kanssaan?
Ja miksi -
käskit jatkuvasti antaa runoni hänelle?
En kestänyt runojesi aiheuttamaa tunnetta.
Runosi ovat liian vahvoja. Ne ovat kuin käärmeitä.
Ne luikertelevat sisääni, kietoutuvat sydämeni ympärille -
ja puristavat, kunnes en saa henkeä.
Ne kiiltävät, ovat myrkyllisiä ja purevat.
Minä pelästyin.
Sinua, tapaasi tarttua minuun ja myrkyttää minut.
Kun nain Austinin ja meistä tuli siskoja,
sanasi olivat ainoa side välillämme.
Aloit kirjoittaa kovin paljon, ja ainoastaan minä näin ne.
Se oli minulle liikaa.
Ajattelin, että jos painostaisin sinua vähän...
Jos työntäisit minut pois, minusta tulisi jonkun muun ongelma?
Arvaa mitä.
En ole enää ongelmasi.
Voit palata olohuoneeseesi hienoissa mekoissasi -
ja olla niin hienostuneesti tyhjä kuin haluat,
koska en saa sinua enää ikinä tuntemaan mitään.
Ja ilman minua...
Mitä?
En usko, että osaat tuntea.
Selvä.
Sulje ovi perässäsi.
Olet oikeassa.
Oikeassa mistä?
Vain seurassasi tunnen mitään.
"Hänen kauniit sanansa olivat kuin veitsiä Miten ne loistivatkaan"
Työnsin sinua hänen luokseen, koska halusin paeta tunteitani.
Makasin hänen kanssaan, koska en halunnut tuntea sitä.
On paljon asioita, joita en halua tuntea.
Suurin niistä on...
On mikä?
Mikä se on? Sano se!
Että olen rakastunut sinuun.
En usko.
Se on totta.
Eikä ole.
Mikään minulle sanomasi ei ole totta!
Et ole edes Sue enää.
Olet uusi, epäaito henkilö.
En edes tunne sinua, ja kaikki sanomasi on valetta!
Rakastan sinua.
Lopeta valehtelu!
Rakastan sinua!
Tunsin sinut kirjastossa, koska olet aina luonani.
En voi paeta sinua,
koska ainoa aito tunteeni ikinä on rakkauteni sinua kohtaan.
Joo, joo.
Tytöt, oletteko kunnossa?
Ethän ole vastuussa tästä?
Ai hurja.
No,
kenenkään ei tarvitse tietää tästä.
Elämme 1850-lukua. Asioita palaa jatkuvasti poroksi.
No niin, mennään kotiin.
Istukaa, minne voitte.
Hatut ja takit voi laittaa kirjastoon.
Tee on kiehumassa. Ruokaa riittää kaikille.
Tuolla on laatikko lahjoituksia varten.
Jos voitte antaa jotain, sitä arvostetaan paljon.
Vanha kirkko palveli meitä hyvin.
Siunattu olkoon sen muisto.
Siihen menee aikaa, mutta voimme rakentaa uuden.
Amherst vetää yhtä köyttä kuten aina.
Me selviydymme tästä suuresta onnettomuudesta.
-Hyvin sanottu. -Todellakin.
Olen ylpeä pojastamme.
Missä hänen vaimonsa on?
Eikö vaimon pitäisi olla hänen vierellään tällaisena aikana?
Austin, missä Sue on?
Toivottavasti emme jättäneet häntä palamaan kirkkoon.
Hän kai elää elämäänsä kuten minä omaani.
Mitä hulluja puhut muutostamme New Orleansiin?
Nolaan, muru.
Nimellä ei ole väliä. En muuta sinne.
Muutatpas.
Lähetin sähkeen tutulle kiinteistövälittäjälle Joseph Lymanille.
Eksällenikö?
Ai niin. Unohdin, että tunnet Lymanin.
Lyman!
Hieno tyyppi. Lähetin rahani hänelle. Hän hankki meille talon.
Myikö Joseph Lyman meille talon?
Ennemminkin hökkelin.
Käytit kaikki rahamme hökkeliin New Orleansissa.
Nytkö pitäisi jättää kaikki ja tulla mukaasi?
Niin.
Elämme 1800-lukua. Olet vaimoni.
Minä päätän.
Oletko kuunnellut mitään sanomaani -
koko tänä aikana?
Nola on rento. Pidät siitä.
Sisällissota on alkamassa. En muuta Louisianaan.
En näkisi perhettäni enää.
Ja olisin historian väärällä puolella.
Ei etelä niin paha ole.
Plantaasijärjestelmä on kuin aristokratia.
Orjuus on pahasta, Ship.
Sinunhan piti olla avomielinen.
Ei tässä asiassa.
Suostu nyt. Se on hurmaavaa.
Sinusta tulee etelän kaunotar.
Olen ovela jenkkinoita.
-Kunnioita sitä. -En ymmärrä.
Pitäisikö jättää sinut,
muuttaa Nolaan ja naida puuvillapampun tytär?
Ei, voit naida minut.
Jäädään vain Amherstiin ja pidetään suhteemme avoimena.
Voihan...
Unohda.
Unohda se!
Olen jo liian sitoutunut siihen hökkeliin.
Mitä? Ship.
Teenkö minä virheen?
Teet.
Ehdottomasti.
Hän halusi naida sinut.
Nyt sinusta tulee täysi vanhapiika.
Samaa sontaa joka päivä.
Ship.
Hyvä on.
-Mene New Orleansiin. -Nolaan.
Nai joku muu.
Hanki lapsia ja kaikkea.
Mutta sinä ja minä tiedämme...
Niin?
...että olen aina mielenkiintoisin tyttö, jota olet rakastanut.
Meidän kirkkomme.
Kaunis kirkkorukkamme.
Rva Dickinson.
Näin tästä unta viime yönä.
Mitä?
-Mitä höpiset? -Näin tämän tapahtuvan.
Kirkon palamisen. Näin näyn.
Se ilmestyi minulle.
Olen nähnyt tämän aiemmin.
Ei, sinä kuvittelet.
En. Näin tästä unta, ja nyt se on totta.
Kai jokin kamala merkki, paha enne.
Kaikki tämä puhe merkeistä ja näyistä. Kuulostat yhtä hullulta kuin Emily.
Ehkei hän ole niin hullu kuin luulimme.
Voi luoja.
KÄÄRME
Kapea kaveri ruohikossa
Välillä kulkee
Ehkä tapasit hänet Etkö tavannutkin?
Hänet välittömästi huomaa
Ruoho jakautuu kuin kammalla
Täplikäs varsi näkyy
Ja sitten se lähestyy jalkojasi
Ja jatkaa matkaansa
Hän pitää soisesta maasta
Liian viileästä maissille
Mutta poika paljasjalkainen
Olen useasti keskipäivällä
Ohittanut ruoskaksi luulemani
Avautuvan auringossa
Kun kumarruin ottamaan sen
Se rypistyi ja oli poissa
Useat luonnon väestä
Minä tunnen, ja he tuntevat minut
Tunnen heitä kohtaan
Lämpöä
En ole tavannut tätä kaveria
Seurassa enkä yksin
Hengittämättä nopeammin
Ja jähmettymättä paikoilleni
Voisin kuolla onnellisena nyt.
En minä.
Säälin kuolleita tänään.
Emily.
Niin?
Kun olen kanssasi,
vain silloin tunnen olevani elossa.
Muuta en tarvitse.
En ole ikinä tarvinnut.
Että saan sinut tuntemaan siten.
Kirjoitan sinulle, Sueni.
Kirjoitan sinulle.
Vain sinulle.
Se riittää.
En luovu sinusta enää ikinä.
Tekstitys: Jari Vikström