Hea küll.
Kolm, kaks, üks. Tere õhtust, mina olen Emily Dickinson.
Tundsite ära?
Jah, ma olen tõepoolest Emily Elizabeth Dickinson.
Jah, mind avaldatakse. Ma tean, et see on päris...
Hei, kutid.
Sa näed hea välja.
Tõesti? - Sa peaksid esiküljel olema.
See hetk on käes.
Oled valmis?
Kas oled valmis nägema ja nähtav olema?
Ma loodan küll.
Tjah, lootusest ei piisa.
Sa pead seda teadma.
Vaata ennast.
Vaata ennast ja ütle:
"Ma väärin seda.
Ma teenisin selle välja.
Nüüd on minu kord särada."
Mis mekk on Viljal Keelatul
Mida sa arvad?
Väga auväärt.
Täpselt.
Kuldne kleit meeldib rohkem. - Mitte täna.
Täna peab mu riietus ütlema:
"Ma siin muudkui lugesin ja mõlgutasin intellektuaalseid mõtteid,
nii et polnud mahtigi ennast sättida."
Seda see tõesti ütleb.
Aga midagi on puudu.
Ulata need.
Kas te vajate prille?
Üldse mitte. Ma näen täiuslikult.
Aga kas ma ei näe nendega tark välja?
Täna tuleb intellektuaalne elamus.
Meil on väga muljetavaldav kõneleja.
Ja lisaks kõigele tuleb täna Sam Bowles koos Emilyga.
Nad on esimest korda avalikkuse ees pärast luuletuse avaldamise lubadust.
Kõik hakkavad rääkima tõsiasjast,
et Sam Bowles avastas Emily Dickinsoni minu salongis.
Kus ma aitasin teda avastada. Ma olen maitselooja, Hattie.
Võimalik, et viisin kokku ühe parima kirjandusliku tandemi ajaloos.
Kas teised koduperenaised teevad seda? - Ei, minu arust mitte.
Just nii.
Inimesed on kindlasti juba kohal.
Oodake. Kas te kindlasti ei taha seda kanda?
See on nii ilus ja New Yorgist.
Hattie, ma ütlesin, et see ei sobi täna õhtuks.
Ja pealegi... - Jah?
Ma ei saa kaks korda sama kleidiga käia.
Tere, pere.
Ma lähen Sue ja Austini poole.
Kas vahetan riided?
Ei. Sa näed ilus välja. Tegelikult lausa jalustrabav.
Kes teab. Äkki hakkad täna mõnele mehele silma.
Ma ei lootnudki enam, et mehele saad,
aga pärast Lavinia kihlust oleme võiduhoos.
Kas keegi teine ei taha peole tulla? - Mina tahan, aga...
Ei mingil juhul.
Sue ja Austin elavad väga dekadentlikult ja ma lihtsalt ei kiida seda heaks.
Dickinsonidel pole nii kombes. Ka Norcrossidel polnud.
Ei, me ei tule peole.
Meie tegutseme Dickinsonide kombel
ehk jääme koju ja istume väga vaikselt oma mõtetega.
Samad sõnad.
Vaikne kodune õhtu, kullake.
Romaanid ja tšill.
Nojah, mina igatahes lähen.
Lõbutse, kullake.
Ja palun pane kõrva taha, kui palju nad šampusele kulutavad.
Te mõlemad olete kirikuõpetajad?
Ma ootan tänast loengupidajat huviga.
Meie Danieliga nägime ühel Hardwicki salongiõhtul orelimängijat. Vapustav.
Eks ole, kullake? - Ma ei tea. Natuke jumalavallatu.
Mulle meeldib salongikultuur.
Filosoofiliste ideede vahetamine, uued intellektuaalsed väljakutsed.
Vaimuelu. - Arvasin, et saad seda mu jutlustest.
Ei, jah. Saan küll, täiega.
Tere kõigile, see olen mina. Mind avaldatakse.
Raamatus või?
Springfield Republicanis. Sam Bowles avaldab ühe mu luuletuse.
Emily, sa saad siis nagu kuulsaks.
Mainiksin ära, et ma olen alati olnud tema suurim fänn.
Tõesti? - Emily, me oleme parimad sõbrad.
Me pole kunagi omavahel rääkinud.
Tead, et Sam Bowles magab kõigi naistega, keda avaldab?
Mis mõttes? Ta on abielus.
Emily on nii ägedalt vanamoeline.
Ei, ta jumaldab oma naist.
Naist, kes pole kunagi temaga. - Tundub küll, et ta tõmbab kõvasti ringi.
Oo jaa. Peab tervel Uus-Inglismaal jahti naisautoritele.
See pole õiglane.
Kui mehed ei tohi naiste avaldamisest huvituda, siis kuidas naisi avaldada?
Kes ütles, et naisi tuleks avaldada? Minu arust on see skandaalne.
Te eksite Sami osas.
Ta on hea peatoimetaja, kes märkab talente.
Siin mu geenius ongi.
Emily Dickinson, esiküljepoeet.
Kas sa rääkisid kõigile uudist? - Rääkisin jah.
Sam, see on nii põnev.
Sinu kleit on põnevam.
Vau. See on ilus.
Näe, mu aukülalised on kohal.
Peatoimetaja ja tema poeet.
Nii harukordse kirjanduspaari
võib sünnitada ainult taoline salong.
Hr Bowles, nii tore, et saite tulla.
Ja Emily, sina näed imekaunis välja.
Ma pole kindel, et valisin õige kleidi. - Kullake, sa oled täiuslik.
Sa peadki silma torkama. Sa oled Uus-Inglismaa kuumim uus kirjanik.
Millal see luuletus ilmub? - Jah, tahaks juba lugeda.
Vist järgmisel nädalal. Võibolla kolmapäeval?
Või reedel.
Meil on üht-teist järjekorras. - Lükka need edasi.
Emily häält peaksid kõik kuulma. Kas sa ei leia?
Muidugi.
Milline rõõm, et ma sain teid kokku viia.
See paistab olevat...
saatus.
Niisiis, Emily...
Kas sa oled valmis? - Milleks?
Et ma sinuga hoopleksin.
Loodetavasti on salong minu jaoks valmis.
Las käia, tüdruk.
Kõik on täna kohal.
Ferdinand Andrews, Boston Travelleri peatoimetaja.
Ja Harriet Prescott Spofford.
See luuletaja?
Jah. Ma avastasin ta mõne aasta eest.
Teda hüütakse nüüd Uus-Inglismaa Tuliliiliaks.
Ei tea, mis hüüdnime sina saad.
Hea oleks temaga rääkida. - Vaata. See on Sanford Gifford.
Sa pead temaga tutvuma. Ta on hea kunstnik, täielik sitapea.
TULIPUNANE KIRJATÄHT
Hea küll. Teeme seda.
Hei. - Hei.
Me peame rääkima. - Olgu.
Kuula mind.
Sa arvad, et pärast kihlumist saab minust taltsas ja kuulekas koduperenaine,
kes istub kodus, pidudel ei käi ja rahuldub sinu sokkide nõelumisega.
Aga sa eksid.
Ma pole igav Dickinsonide õde.
Keegi ei saa aru, et ma olen väga Emily moodi.
Ma olen metsik ja loominguline.
Tegelikult olen ma veel pöörasem kui Lola Montez.
Lola?
Nii et kui sa loodad terve õhtu vaikselt kodus sitsida, siis sa eksid.
Ma vajan enamat.
Ma vajan meeleerutust.
Olgu, aga ma üritan lugeda.
Miks?
Dickinsoniga abiellumiseks peab targaks saama.
Ja sa alustad sellega?
"Tulipunase kirjatähega"? - Jah, miks mitte.
See on omamoodi rämps.
No olgu. Millest see siis räägib?
Noh, see on ühest naisest, Hester Prynne'ist,
kes elab koloniaalaja Bostonis.
Ta usub, et tema mees uppus ära,
nii et ta võtab kirikuõpetaja armukeseks.
Ta armub ära ja jääb käima peale.
Aga siis tuleb ta mees tagasi, teda häbistatakse avalikult
ja ta peab abielurikkumise sümbolina tulipunast A-tähte kandma.
Jah, see kõlab tõesti päris igavalt.
Tead mis, Ship? - Mida?
See pole igav.
See pole turvaline, ontlik, korralik ega kombekas.
Tegelikult on see obstsöönne.
Ma ei tea, mida see tähendab.
Olgu.
Unusta intellektuaalne salong.
Tead, mida me täna teeme? - Mida?
Me õpime inglise keelt.
Sanford, tõpranägu. Rõõm sind näha.
Seekord sa polegi värviga koos.
Ma tahan sulle kedagi tutvustada.
See on hämmastav uus poeet Emily Dickinson.
Sinu selle kuu uus maitse?
Teda jätkub kauemaks kui üheks kuuks.
Tema luuletused on maagilised. Otsekui tillukesed sipelgapesad,
mis järsku vulkaanina purskavad.
Nii toredat kiitust polegi ma varem kuulnud.
Õnnitlen, preili...
Dickinson.
Te olete täpselt tema tüüp.
Ja mida teie teete?
Ta on kunstnik. Geniaalne kunstnik.
Selles mõttes, et mu maalid on hinnas.
Mida te maalite?
Peamiselt Hudsoni jõge.
Sanford on uue Hudsoni jõe koolkonna suurkuju.
Ta teeb valgusega sootuks uusi asju.
Seda ma neile ütlen jah.
"Ah, asi on valguses."
Kui nad kuulevad, et asi on valguses, köhivad nad kohe papi välja.
Iga kunstnik vajab patrooni.
Kas hr Bowles on teie patroon?
Ei, ta on minu...
toimetaja.
See kõlab hästi.
Tore. Sest mul on veel palju luuletusi avaldamiseks üle anda.
Ootan nende lugemist huviga.
Nii tore.
Muide, Bowles, prl Louisa Pratt palus tervitada.
Kas tõesti?
Ta nautis koosveedetud aega sinu hiljutisel Washingtoni reisil.
Mina nautisin ka, tore oli.
Emily, veel juua?
Jah, muidugi. Ma tean, kui vähe aega su tähelepanu püsib.
Mine teistega suhtlema. - Ma pean minema Sued otsima.
Emily, oota... - Tervita teda.
Rikkurid aina ostavad mu maale.
Ma andsin teile ju põlled kanda.
Mustaks said.
Ma palusin teil aidata Hattiel külalisi teenindada.
Sue.
Tüdrukud, minge salongi.
Võtke juustu.
See on külalistele. - Sue.
Ära räägi nendega nii.
Ma pean nii rääkima, kui nad pahandust teevad.
Ma arvasin, et sul on neist kahju.
Sa jäid ka ise orvuks ja eestkostjata.
Ma ei taha seda aega meenutada, Austin.
Kui mina nende olukorras olin, tegin ma tööd, mida teha kästi.
Ma ei vaenanud inimesi, kes mind lahkesti vastu võtsid.
Kas sina oled lahke?
Kõik ei ole nii ärahellitatud nagu Dickinsonid.
Minul polnud pärandust nagu nendel tüdrukutel.
Nende pärandusega makstakse selle maja eest.
Nad ei tulnud meie teenriteks.
Tänu nende rahale on meil katus pea kohal.
Nojah. Sellisel juhul kasutad hoopis sina neid ära.
Hr Dickinson.
Palun vabandust. - Henry.
Kas sa vajad midagi? - Jah, söör.
Kui teile sobib, vajaksin ma õhtul saadetisega teie abi.
Jah.
Jah, muidugi.
"Kas sa ei usu, et oled pattu teinud?"
Ma usun, et tegin pattu sinu silmis.
Aga kes teab, kas Jumal on sinuga ühte meelt.
"Vaiki, naine!
Kanna nüüd seda kirjatähte oma puhiku peal."
Pihiku.
Mina ütlen seda enda moodi.
Jah, õpetaja. Minu pihik kuulub üleni sulle.
Kas sa ei peaks kasin olema?
Lihtsalt... - Püsi rollis.
Hästi.
Vabandust.
See on sinu, mitte minu häbi sümbol.
Ma ei mäletanud sind sellisena, Lavinia Dickinson.
Hester.
Sa oled hull. Ja see meeldib mulle.
Sue.
Emily, mis viga?
Ma pean sinult... nende kõlakate kohta küsima.
Mis kõlakate? - Kõigi arust Sam Bowles petab oma naist.
Olgu.
See pole tõsi. - Oled kindel?
Kuuldes, et ta mind avaldab, arvasid kõik, et meil on intiimne suhe.
See on suurim solvang, mis olla saab.
Ta avaldab sind, sest sa oled geenius.
Seda arvad sina... - Emily.
Ma tean seda.
Ma tunnen Sami. Ja ka Maryt.
Olime Maryga lapsepõlvesõbrad. Mäletad? - Jah.
Sa ütlesid, et ta oli enne mind sinu ainus sõber.
Jah, ma armastasin Maryt väga.
Mary on mitmes mõttes eriline.
Ta on sinu moodi.
Sissepoole pööratud.
Maryle ei meeldi kodust väljas käia.
Ta on tohutult uje.
Talle ei meeldi ennast näidata.
Arusaadav.
Ma tulin siia ennast näitama ja seni on see ebameeldiv olnud.
See ajab vihale.
Sa oled nägemist väärt, Emily.
Sa väärid avaldamist.
See pole õiglane, et naisi nii koheldakse.
Niipea, kui me pisut kuulsaks saame või vähimatki auahnust välja näitame,
kõlavad kohe vastikud märkused.
Kohe on märklaud seljas.
Minu arust käigu see põrgusse.
Mine ja nõua see hetk endale.
Sina nägid selleks vaeva.
Sam Bowles usub sinusse kui kirjanikku, ei muud.
Aitäh.
Olgu.
Otsime endale kohad, loeng algab.
Seal mu superstaar ongi.
Loodetavasti jätan hea mulje.
Või veel. Neil pole aimugi, mida sinuga peale hakata.
Aga kunagi nad hooplevad, et kohtusid peol Emily Dickinsoniga, enne kui ta läbi lõi.
Palun tähelepanu.
Otsige endale kohad. Meie esineja on valmis alustama.
Midagi head on oodata. - Loodetavasti on see vaga.
Aitäh.
Kas see on kontseptuaalne?
SEE KÜLG ÜLESPOOLE ETTEVAATUST
Kuidas teil täna läheb?
Kes siinviibijatest teab, mis on vabadus?
Tule raamatukogutuppa.
Teie? - Jumala kuulamine.
Seal näeme.
Mitte päris.
Vabadus tähendab iseendaks jäämist.
Isegi kui oled noor kuum lesk.
Juba soojem, aga ei.
Vabadus on see, kui heidad endalt ahelad
ja ütled: "Maailm, siin ma olen."
Ja vabadus...
võib olla maagiline.
Aitäh. - Kes on valmis minu lugu kuulama?
Ma sündisin istanduses Virginia osariigi Louisa maakonnas.
Ma alustasin orjana.
Kas loeng ei meeldinud? - Ei, ma olen seda varem näinud.
Lausa kolm korda.
Kastimees Henry Brown jõuab kõikjale.
Mina kuulasin suure huviga, nii et...
Jah, siin see ongi.
Mis? - Dickens.
Charles Dickens?
Ja Diderot.
Sina kolid nende vahele.
Siia.
Emily Dickinson.
Mina? - Sinu raamatud.
Tänapäeva meistri ja valgustusajastu vahele.
Kuidas kõlab?
Ma ei tea.
Sul on õigus.
Liiga vähe ruumi. Sul läheb oma riiulit vaja.
Kujuta ette.
Ma suudan paljut ette kujutada, aga...
miski selle kõige juures jätab peaaegu keelatud tunde.
Keelatud viljal on huvitav mekk, mis?
Kurat.
Milline iludus.
Trükipress.
See on võimas masin.
Jah.
Kujuta ette, mida sellega teha võib.
Ma loodan revolutsiooni teha.
Hei.
Kas see on ikka turvaline?
Pole hullu, Henry. Ilma minu loata ei käi siin küünis keegi.
See loeng oli saast!
Hei, Hattie.
"Kastimees! Mis tunne oli kastis olla?"
Kas nad ei tea, et ta ei tahtnudki põgeneda?
Hattie. - Ta oli purjus ja jäi magama.
Ja see oli kümne aasta eest.
Henry, ära pane tema tekste meie ajalehte.
Sa oled pahane, et ma panin ta sinu asemel esiküljele.
Ei. - Jah.
Ei, ma räägin tõsiselt.
Ta teeb meie kogukonnale halba.
Nüüd vaadatakse kaste läbi.
Minu nõbu üritas põgeneda suhkrukastis.
Ta mattis ennast suhkru alla, aga nad leidsid ta ikka üles.
Nüüd sitsib ta Mississippis.
Pealegi on tal madal veresuhkur.
Hei, Hattie.
Äkki rõõmustab sind see.
Oh sa.
Vaata seda. - Ilus, eks ole?
Aitäh, hr Dickinson. Te olete ingel.
Austin.
Ja ma üritan lihtsalt vähemasti kellegi heaks midagi teha.
Noh, mina olen vabakutseline kirjanik, aga sõnad said otsa.
Hr Bowles.
Te polnud loengul. - Anna andeks, Suzie.
Olen seda varem näinud.
Te olete meie jaoks liiga elukogenud. - Evergreensi jaoks?
Uus-Inglismaa kirjanduselu tipu jaoks? Muidugi mitte.
Nii et te kirjutate siiski salongist oma lehes?
Jah, muidugi.
Mu lugejad janunevad lugusid sinu teravmeelsuste ringist.
Suzie, see koht on priima.
Parim vein, kõige kaunimad inimesed.
Ja Massachusettsi parim poeet.
Hea loeng, Sue. See kastivärk lõi mind pahviks.
Me hakkame minema.
Ma ei saanud arugi, et kell on nii palju. Aitäh tulemast.
Me sõidame võõrastemajast mööda, kui küüti vajate.
Aitäh, aga seal polnud kohti. Ma jään ööseks siia.
Siia?
Sam peatub vabas toas.
Kahjuks selles väiksemas.
Clara ja Anna võtsid suurema.
Ole nüüd. Ma võiksin kapiski magada.
Te olete Austiniga liigagi külalislahked.
See on vähim tänu teile selle eest,
et andsite mu salongile Sam Bowlesi maigu.
Lähen vaatama, et need armsad tüdrukud pole teile madusid voodisse sokutanud.
Koduperenaise ülesanded.
Naistest rääkides ma...
Lähen Maryle telegrammi saatma.
Ta muretseb, kui mõne öö kodust eemal veedan.
Usun.
Ma tahaksin Maryga kohtuda.
Tõesti?
Sa meeldiksid talle.
Oled kindel? - Muidugi.
Te mõlemad olete nii... ebatavalised naised.
Mul on üks palve.
Milline?
Kirjuta midagi.
Täna.
Ma püüan.
Tea, et mina olen siinsamas.
Unetult.
Sest ma olen sinu uskumatule andele nii lähedal.
Eks?
Head ööd, poeet.
Head ööd.
Kallis Mary.
Kuna mul pole sulle magusalt lõhnavat lilleõit saata, panen kaasa oma südame.
Tõlkinud Janno Buschmann