Den har hevet seg.
Herregud. Hvor mye veier den?
Ni kilo.
-Den er enorm. -Takk.
Smak.
Nei, ikke.
Dommerne trekker fra poeng hvis den er spist av.
Jeg laget to. Maggie har den andre på kjøkkenet.
Jeg ødela nesten ryggen da jeg løftet den.
Jeg tar ingen sjanser med bakekonkurransen.
-Fjoråret var en fiasko. -Du ble nummer to.
Ja, nettopp.
Det kan ikke skje igjen, forstått?
Jeg skal vinne.
Smak og få høre hva dere synes.
Den smaker sprit.
-Den ble dynket i brandy i en måned. -Jeg kjenner tørket frukt.
Den har to kilo rosiner.
Den er eggeaktig.
Hva mener du?
Det er et hint av egg.
Er det negativt?
Nei da.
-Kaka di er perfekt. -Den er perfekt.
Den er perfekt.
Jeg skal gi byen et saftig, klebrig, godt krydret spark i ræva.
BERØMMELSEN ER EN LUNEFULL RETT
Du tygger så høyt.
Din mammas kjekser er så gode.
Takk, Mr. Shipley.
Mora di er litt av et forbilde.
Det er bedre enn forventet å ha deg som pensjonær.
Du passer perfekt i familien.
Det føles bra også.
Endelig er den store dagen her!
Det er Amherst kvegutstilling!
Spiser dere frokost?
Alle sammen er i utstillingshallen.
Vi mø gå.
Kuvits.
-Austin, et ord, på kontoret. -Det er lørdag.
Vi har ting å gjøre.
Maggie.
Du kan ta fri i kveld.
Takk, madam.
-Så snilt å tenke på ryggen min. -Jeg gjorde ikke det.
Kvegutstillingen er i dag,
så det er en spesiell kveld for meg og Edward.
Unnskyld?
Hvert år på utstillingskvelden har Edward og jeg...
...en date.
Den er grei.
Kvegutstillingen gjør ham ivrig.
Jeg har hørt nok.
Én gang i året.
Uten fravikelser.
Ingen flere detaljer.
Som partner i advokatfirmaet
og en voksen mann med en egen husholdning,
antar jeg at du holder deg oppdatert om hovedbøkene.
-Selvfølgelig. -Da vet du godt
at vi har opparbeidet oss stor gjeld.
Har vi det?
Vi har det.
Med jernbaneinvesteringene og problemene med aksjemarkedet,
for ikke å glemme husbyggingen din.
Det betaler jeg tilbake.
Det er intensjonen din,
men den dagen blir stadig utsatt.
-Med din kones råflotte smak... -Sue liker å bruke penger.
Uten tvil.
Før har hun ikke kunnet det.
Det viser seg at hun er god på å være rik.
Ja, men vi er ikke like rike som Sue tror.
Er vi ikke det? Vi er ikke det.
Nei.
Jeg har fått ny informasjon.
Ok.
Din onkel Mark Newman er død.
Så trist.
-Nei. Det er veldig bra for oss. -Ok, bra.
Jeg er utnevnt til testamenteksekutor.
Ja, og det betyr at via smutthull,
-alle helt lovlige... -Ja?
Nå kan vi få en ny kontantstrøm for å redusere gjelden vår.
Med en liten hake.
Det kan gi litt ekstraarbeid.
Vi må ta til oss en eller flere aktiva som tilhørte den avdøde.
Du har visst dette under kontroll.
Så jeg trenger ikke å legge tøyler på forbruket under kvegutstillingen. Hva?
Tøyler?
-En hestevits. Skjønner? -Nei.
Det er en glede og en ære å være partner i firmaet.
Ja...
Ikke stikk meg med gaffelen.
Du må smake på kaka mi.
-Si at den er god. -Jeg hadde en intens prat med pappa.
-Er alt ok? -Jeg vet ikke, jeg koblet litt ut.
-Dere. -Hva?
Vi drar på kvegutstillingen!
Ja!
KVEGUTSTILLING
SPÅKONE
MIRAKELVASKEMASKIN
Fungerer utmerket.
EPLEKONKURRANSE
ØSTERS
Se, Edward, østers.
-Jeg kjøper noen til i kveld. -Ja.
-Er du en ekte sjømann? -Ja.
En sjømann fra urbefolkningen. Så interessant.
Det er mange sjømenn fra urbefolkningen i denne tidsperioden.
Kult.
Hei.
Ikke stjel jenta mi.
-Du stjal jorda mi. -Ship.
Unnskyld. Ikke vær gammeldags.
Jeg vil ikke gjerdes inne som en gris.
Ikke stygt ment.
Er det galt å være gammeldags? Hvorfor kaster vi ut gamle verdier?
Det er forskjeller mellom menn og kvinner. Biologisk sett.
Vi kan forskjellige ting.
Det er vakkert.
Hvordan er det relevant?
FERSKE ØSTERS
Unnskyld meg.
Her kommer kaka mi.
Nå starter bakekonkurransen.
Sa jeg at den ble dynket i brandy i en måned?
Hun overdriver sånn.
Jane, er du ikke med i år?
Nei. Jeg er opptatt med å være enke.
Lavinia, du ser godt ut.
Herregud. Dommerne er her.
Jeg har ikke sett deg siden du viste meg grønnsakshagen din.
Du ga meg syfilis.
Fortell oss om siderkaken.
Hvor er rosinene?
Det er ingen siderkake uten rosiner.
Jeg fant ingen rosiner. De var utsolgt overalt.
Dette blir spennende.
Kaken min er laget av seks typer mel.
-Den ser ut som en kjeks. -Du også.
Evelina Dickinson.
-Emily. -Selvfølgelig.
Hva slags kake har du bakt?
Det er min versjon av en tradisjonell fruktkake.
Den har en kilo sukker og en kilo smør. Jeg brukte nyrefett for en fyldigere smak.
To muskatnøtter, 19 egg og 2 kilo rosiner,
sju hundre gram korinter, sitron...
Dynket i en måned.
Det sto to uker i oppskriften.
Hjernen er ødelagt.
Har du spørsmål?
Jeg tror ikke det.
Vi smaker.
Er du også ingen?
Er jeg hvem?
Jeg har aldri smakt lignende.
Denne er nydelig.
Hun hadde vel passet perfekt i stallen?
Hun har et føll. Du er også vakker.
Så søtt.
Vi kjøper dem.
Du, Sue. Kan jeg spørre deg om noe?
Om jeg vil ha denne hesten? Svaret er ja.
Nei, det er noe jeg har villet snakke om ganske lenge nå.
Jeg lovte deg noe, og jeg vil holde løftet mitt.
Hver dag blir det vanskeligere.
Austin, hva mener du?
Jeg lurte på...
...om du er villig til å prøve?
Å få en baby.
Du giftet deg ikke grunnet det.
Jeg gjorde ikke det.
Det føles som om jeg mangler noe.
Ville det ikke vært fint å ha noe å ta vare på?
Kan du ikke ta vare på meg?
Og kjøpe en ny hest.
Vinneren av bakekonkurransen er...
...Miss Emily Dickinson!
Bakekonkurransen er så hvit.
Ja, for faen!
Det fortjener du etter en måned med brandy.
-Tanta er dommer. -Det var rigget.
Heia, Emily!
Hvorfor bakte du ikke?
Jeg vil takke hushjelpen, Maggie, for hjelpen.
-Jeg hadde ikke... -Ingen taler.
Jeg har skrevet noe.
Vinneren av årets konkurranse
får navnet og oppskriften på trykk i Springfield Republican i morgen.
Apropos den flotte avisen,
dens berømte redaktør er her.
Damer og herrer, Mr. Samuel Bowles!
Hei, Amherst. Fint å være her.
Mr. Bowles, kom og smak på vinnerkaken.
Er du vinneren?
Kom, Bowles. Smak.
Ellers takk.
Skal han spise kaken sånn?
Ok.
Jøss. Den er god.
Fantastisk.
Bra, Emily!
Jeg lærte Emily å bake, men hun sto for det kunstneriske.
Mer te?
Tiden er snart inne.
Edward. Gjestene!
Vær tålmodig.
Emily, kaka di var så god.
Takk, Jane.
-Den beste jeg har smakt. -Jeg er besatt.
Tusen takk.
Sa du ikke at fjorårets kake var den beste?
Fjorårets kake var søppel.
Seriøst. Kaka var forferdelig.
Folk laget oppstyr rundt kaka, men den var ikke god.
Den som bakte den, bør ta livet sitt.
Hun gjorde det.
Hva?
Fjorårets vinner, Lizzie?
Hun fikk sammenbrudd og tok livet sitt.
-Ja. -Ja.
-Jeg hørte det. -Så fælt.
Berømmelsen gikk henne til hodet.
Fetteren min eier en mølle. Jeg kan presentere deg.
Kanskje du kan nevne i artikkelen at du bruker hans mel.
Brukte du denne vispen? Kan jeg selge den?
-Skal du konkurrere i Provincetown? -Det var bare...
Selvfølgelig.
Vi skal på alle kvegutstillinger.
Boston, Providence, New Haven.
-Skal vi det? -Én seier er bra. To er bedre.
Rett på sløyfa, skatt.
Kake.
Kake...
Gratulerer.
Takk.
-Navnet i avisa til og med. -Ja.
Er det ikke litt absurd?
Absurd?
Du vil bli husket som baker, ikke poet.
Kake!
Hva gjør du her?
Se, det er Amhersts kjendisbaker.
Ikke.
Jeg ville bare si
-at jeg ikke vil... -Jeg vil snakke med faren din.
Faren min? Hvorfor det?
Jeg ser etter investorer til avisen.
Der er han.
Unnskyld meg.
Sam Bowles, redaktør for The Springfield Republican.
-En ære, kongressmedlem. -Jeg sluttet i politikken.
Jeg har et forslag til deg.
Kan vi diskutere det?
En annen gang. Gå inn. Spis kake.
Jeg er her nå, så skal vi ta intervjuet?
-Intervjuet? -Til avisa.
Det står sammen med oppskriften.
"Ti ting du ikke visste om Emily Dickinson."
Noe som skaper interesse.
Kom, så går vi av oss kaka.
Vi trenger noen gøyale fakta.
Gøyale fakta, ok.
Dompap er i slekt med svarttrost og nattergal.
-Ikke om fugler, om deg. -Jeg vil ikke snakke om meg.
Greit. Vel...
Da snakker vi om meg.
Hva vil du vite?
Hvordan er det å drifte en avis?
Det er spennende og nonstop.
Jeg har mange jern ilden.
Jeg jobber både dag og natt.
Jager historier. Jager fakta.
Når jeg snakker med noen, spør jeg alltid: "Hva er nytt?"
Sånn fant jeg ut om deg.
Hva mener du?
Jeg fikk et brev fra Suzie. Hun inviterte meg på festen.
Jeg sa: "Si hvem som kommer.
Hvem bør jeg treffe?"
Hun sa: "Det er en poet."
Kom du til Amherst på grunn av meg?
Blant annet, ja.
Jeg var interessert. Jeg er alltid interessert i nye stemmer.
Jeg har ikke hørt din.
Nei, det har du ikke.
Jeg har smakt kaken, men ikke lest diktene.
Jeg er litt sjenert.
Ja. Du minner meg om Mary.
Hvilken Mary?
Mary Bowles. Kona mi.
Selvfølgelig.
Hun er akkurat som deg. Intelligent.
Innsiktsfull.
Hun ser ting.
Det er vanskelig, for hun ser livets mørkere sider.
Det skjønner jeg.
Ja.
Det er ikke lett.
Hun er en fantastisk kvinne, men hun...
Hun tenker for mye.
Vet du hva jeg mener?
Jeg tror det.
Det er rart.
Jeg kjenner deg ikke, men det føles sånn.
Kanskje jeg ikke gjør det. Mennesker er bedragerske.
Er du så spesiell som Suzie sier, så skal jeg finne ut av det.
Hva om jeg ikke vil bli funnet?
Hva om jeg ikke ønsker berømmelse?
Jeg elsker den falske ydmykheten.
Den er veldig kultivert.
Bare gjør det.
Lat som du er en sjenert tusenfryd.
Jeg skal plukke deg fra utydeligheten.
Sånn.
Og den holdningen der?
Den er så 1840.
Det er 1859.
Det er nesten 60-tallet.
Du er spennende, vet du det?
Skatter.
Boblene er på bakrommet. Bruk Baccarat-krystallen.
Den er fra Frankrike, og utførelsen er himmelsk.
Jeg bryr meg ikke om landbruk, men vi trenger en hest til.
Teknologien gjør så store fremskritt.
Ja. Har du hørt om morsealfabetet?
Hørt om det? Jeg kan det.
-Det var synd å høre om mannen din. -Det går bra.
Jeg er så glad i babyen min.
Så fint.
Beklager forstyrrelsen. Hesten er på låven.
Ok. Takk, Henry.
Har du kjøpt enda en hest?
Sue får det hun vil ha.
-Frigjør håndleddet. -Absolutt.
Pagodaermet er fantastisk.
Vent, Henry.
Dette er til deg.
For hva da?
Det du trenger.
Er du sikker på det?
Vær så snill. Ta dem.
Jeg vil betale for noe som faktisk betyr noe.
Jeg setter pris på det.
Hva var det?
Ingenting.
Ikke si noe om dette, ok?
Stol på meg, Austin.
Vil du ha litt vin?
Drikker enker?
Mye.
Jeg må gå hjem.
-Det ble ikke noe intervju. -Nei.
Nei, og det er greit.
Jeg vil ikke bli husket
som vinneren av en bakekonkurranse.
Hvordan vil du huskes?
Berømmelsen er en lunefull rett
Det er bra. Kom du på det nå?
Ja.
Jeg får et dikt i hodet.
Nå?
Ja. Det stopper aldri.
Si det til meg.
Berømmelsen er en lunefull rett
På et skiftende fat
Ved et bord til en Gjest men ikke
Andre gang er dekket
Fortsett.
Med smuler...
Med smuler sjekket av kråker
Med et ironisk skrik Flyr forbi
Flyr forbi til maisåkeren
Menn spiser den og dør
Spiser den og dør.
Det var bedre enn kaken din.
Denne vei.
Jeg er i salongen.
-Hva er dette? -Hva... er det?
Dette er Anna og Clara.
Mark Newmans døtre.
Faren deres er død, så de to og arven deres er vår.
Si hei til tanten deres.
Hvor er senga vår? Den bør være komfortabel.
Ellers tenner jeg på den.
Du er i trøbbel.
Hva gjør du her? Hvem er du?
Jeg er Ingen. Jeg kom for å advare deg.
Hør på meg, Emily Dickinson.
-Du vet hvem jeg er? -Jeg burde ikke det.
-Du bør ikke være kjent. Forstår du? -Nei, overhodet ikke.
Ikke oppsøk berømmelsen.
Ikke stol på andre som søker den for deg.
De er ikke ekte.
Berømmelsen er ikke ekte.
Den vil bruke deg.
Den vil ødelegge deg.
Tekst: Mari Hegstad Rowland