היא תפחה.
אלוהים אדירים. כמה שוקל הדבר הזה?
עשרה ק"ג.
היא עצומה. -תודה.
תטעמו.
לא! לא, אל תטעמו.
אמילי, השופטים יורידו לך נקודות אם היא תהיה אכולה חלקית.
וזו הסיבה שהכנתי שתיים. מגי מחזיקה את השנייה במטבח.
כמעט נתפס לי הגב כשהרמתי אותה לשולחן.
אני לא מוכנה להסתכן בתחרות האפייה הזו.
שנה שעברה היה אסון.
זכית במקום השני.
כן, בדיוק.
אסור שדבר כזה יקרה שוב, ברור?
אני אזכה בתחרות הזו.
עכשיו אני צריכה שכולכם תטעמו ותביעו דעה בכנות.
יש לזה טעם של אלכוהול.
כן, השריתי אותה בברנדי במשך חודש.
אני מרגישה ניחוח של פירות יבשים.
זה שני קילוגרם צימוקים.
זה ביצתי קצת.
מה זאת אומרת?
זאת אומרת שיש קצת טעם של ביצה.
זה רע?
לא, לא.
יקירה, העוגה שלך מושלמת. -היא מושלמת.
היא מושלמת.
בחיי.
אני אעניק לעיר הזו בעיטה לחה, דביקה ומתובלת בנדיבות בתחת.
- דיקנסון -
- תהילה היא מזון הפכפך -
אתה לועס בקול רם מאוד.
העוגיות של אימא שלך הן פיצוץ.
תודה, מר שיפלי.
אימא שלך היא ממש מודל לחיקוי.
אני חייבת לציין שאירוח שלך כדייר נעים משציפיתי.
אתה משתלב היטב במשפחה.
גם אני מרגיש שזו התאמה טובה.
סוף כל סוף הגיע היום הגדול!
הגיע הזמן למופע הבקר של אמהרסט!
אתם עדיין אוכלים ארוחת בוקר?
קדימה, כולם כבר בהיכל הבקר.
"מו כבר"!
בדיחת פרות.
אוסטין, אני רוצה לדבר איתך במשרד שלי. -אבא, יום שבת היום.
ויש לנו עניינים עסקיים לטפל בהם.
מגי.
רק רציתי שתדעי שאת יכולה לקבל ערב פנוי.
תודה, גברתי.
נחמד מצידך שהבחנת בכאבי הגב שלי.
לא הבחנתי.
היום ייערך מופע הבקר של אמהרסט.
זה אומר שזה ערב מיוחד לאדוארד ואני.
סליחה?
תביני, בכל שנה, בערב מופע הבקר, אדוארד ואני...
יוצאים לדייט.
בסדר.
מופע הבקר מרגש אותו מאוד.
שמעתי די, גברתי.
פעם בשנה.
כמו שעון.
אל תוסיפי פרטים בבקשה.
כשותפי במשרד עורכי הדין הזה
וכאדם בוגר עם בית משלו לנהל,
אני מניח שאתה מעודכן בענייני המשפחה.
ודאי. -אז אתה ודאי יודע
שצברנו חוב משמעותי ביותר.
באמת?
באמת.
כן, עם ההשקעות ברכבת ונפילת הבורסה,
שלא לדבר על כל מה שהשקענו בבניית הבית שלך.
שאני מתכוון להחזיר לך.
כן, נערי היקר, אני יודע שזו הכוונה שלך,
אבל נראה שהיום הזה רק הולך ומתרחק מאיתנו.
ועם הטעם היוקרתי של אשתך...
סו אוהבת לבזבז כסף.
בהחלט.
לא הייתה לה הזדמנות מעולם.
ומתברר שהיא טובה בלהיות עשירה.
כן, אבל אנחנו לא עשירים כמו שסו חושבת.
לא? כלומר, לא.
לא.
אבל קיבלתי חדשות.
בסדר.
דודך, מארק ניומן, מת.
באסה.
לא, זה טוב מאוד בשבילנו. -בסדר, טוב.
כן. תבין, מוניתי למוציא לפועל של הצוואה שלו.
וזה אומר שבעזרת תעלולים שונים,
כולם חוקיים לגמרי כמובן... -כן?
יהיה לנו עכשיו תזרים מזומן שיסייע לנו להקטין את החוב שלנו.
עם הסתייגות אחת, כמובן,
שמשמעותה שתיווסף לנו עבודה.
עלינו לאמץ לביתנו נכס או שניים של המנוח.
בסדר, מעולה. נשמע שאתה מאופס על הכול, אבא.
אז לא ארסן את המושכות במופע הבקר.
מושכות?
זו בדיחת סוסים, הבנת? -לא.
דרך אגב, אבא, לכבוד ולעונג לי להיות שותף שלך בחברה.
כן.
תפסיקי לדקור אותי במזלג.
אוסטין, איפה היית? אני צריכה שתטעם את העוגה שלי.
תגיד לה שהיא טעימה.
הייתה לי שיחה מתוחה עם אבא.
הכול בסדר?
אני לא יודע, איבדתי ריכוז.
חברים. -מה?
בואו נלך למופע הבקר!
כן!
- מופע הבקר של אמהרסט -
- קוראת בכף היד -
- מכונת כביסה פלאית -
עובדת מעולה.
- דייג תפוחים -
- צדפות -
תראה, אדוארד, צדפות.
אקנה קצת לערב. -בהחלט.
אז אתה באמת מלח? -כן.
מלח אמריקני יליד. זה מעניין מאוד.
האמת היא שיש אמריקנים ילידים רבים שעובדים כמלחים בימינו.
מגניב.
היי, אחי.
אל תגנוב לי את הבחורה.
אתה לי גנבת את האדמה. -שיפ.
אני מצטערת.
אל תהיה מיושן.
אני לא מסכימה שיסגרו אותי מאחורי גדר כמו חזירה עלובה.
אל תיפגעי.
מה רע בלהיות מיושן?
למה לזרוק את ערכי המסורת מהחלון?
יש הבדלים בין גברים ונשים.
זו עובדה ביולוגית.
יש לנו מיומנויות שונות.
וזה דבר מקסים.
איך זה קשור בכלל?
- צדפות טריות -
תסלחו לי.
עוגה בדרך.
אלוהים, הגיע הזמן לתחרות האפייה.
אמרתי כבר שהשריתי אותה בברנדי במשך חודש?
היא מוגזמת לגמרי.
ג'יין, את לא מתחרה השנה?
לא. אני עסוק קצת באלמנות.
לוויניה, את נראית טוב.
אלוהים, השופטים הגיעו.
לא נפגשנו מאז קיבלתי ממך סיור בגינת הירקות שלך.
ואני קיבלתי ממך עגבת.
ספרי לנו על עוגת הסיידר הזו.
אבל רגע, איפה הצימוקים?
מעולם לא ראיתי עוגת סיידר בלי צימוקים.
לא מצאתי צימוקים, הם אזלו בכל מקום.
מצפות לנו כמה הפתעות.
בעוגה שלי יש שישה סוגי קמחים.
היא נראית כמו עוגייה. -את נראית כמו עוגייה.
אוולינה דיקנסון.
אמילי. -כמובן.
איזו עוגה הכנת לנו היום?
זו גרסה משלי לעוגה קריבית שחורה מסורתית.
יש בה קילו סוכר וקילו חמאה.
אבל הוספתי שומן בקר כדי להעשיר את הטעם.
שני אגוזי מוסקט שלמים, 19 ביצים ושני קילו צימוקים.
שלושת רבעי קילו דומדמניות, אתרוג לטעם...
והכול היה מושרה במשך חודש.
במתכון היה כתוב שבועיים, אבל הלכתי על כפליים.
המוח שלה מקולקל.
יש לכם שאלות?
לא כרגע.
בואו נטעם פשוט.
גם את אף אחת?
אם אני מי?
מעולם לא טעמתי דבר כזה.
זו יפהפייה.
היא לא תיראה מושלם באורווה שלנו?
תראה, יש לה תינוק קטן. גם אתה יפה.
זה מתוק מאוד.
בוא נקנה אותם.
היי, סו.
אפשר לשאול אותך שאלה?
אתה רוצה לשאול אם אני רוצה את הסוסה הזו? התשובה היא כן.
לא, זה נושא שאני מתכוון להעלות כבר זמן רב.
הבטחתי לך משהו ואני רוצה לכבד את ההבטחה הזו,
אבל כל יום הופך קשה יותר ויותר בשבילי.
אוסטין, מה זאת אומרת?
תהיתי...
אם תהיי מוכנה לנסות...
לעשות תינוק?
נשבעת שלא בשביל זה התחתנת איתי.
וזה נכון.
אבל סו, אני מרגיש שמשהו חסר בחיי.
לא יהיה נחמד אם יהיה לנו משהו לטפל בו?
למה שלא תטפל בי?
ותקנה לי סוסה חודשה.
והזוכה בתחרות האפייה של מופע הבקר של אמהרסט השנה היא...
מיס אמילי דיקנסון.
תחרות האפייה של אמהרסט לבנה ביותר.
גדול, ביץ'!
מגיע לי כי השריתי את החרא הזה בברנדי חודש.
השופטת היא דודה שלה. -התחרות הייתה מכורה.
גדול, אמילי!
למה את לא אפית דבר?
אני רוצה להודות לעוזרת הבית שלי, מגי, על התמיכה שלה במטבח.
לא יכולתי לעשות... -בלי נאומים בבקשה.
אבל כתבתי נאום.
שמה של המנצחת בתחרות של השנה
יפורסם לצד המתכון שלה בגיליון של מחר של הספרינגפילד ריפבליקן.
ואם מדברים על העיתון המצוין,
אני מאמין שהעורך המהולל שלו הצטרף אלינו הרגע.
גבירותיי ורבותיי, מר סמואל בולס!
היי, אמהרסט. טוב להיות כאן.
מר בולס, טעם בבקשה את העוגה הזוכה.
אז... את הזוכה?
קדימה, בולס. טעם.
אסתדר לבד.
הוא באמת יאכל כך את העוגה?
בסדר.
לעזאזל, זה מעולה.
גדול!
יופי, אמילי!
מובן שלימדתי את אמילי את יסודות האפייה,
אבל האומנתיות כולה שלה.
עוד תה?
כמעט הגיע הזמן.
אדוארד. האורחים.
סבלנות.
אמילי, העוגה שלך הייתה מעולה.
תודה, ג'יין.
זו הייתה העוגה הטובה שטעמתי מימיי. -אני כפייתית.
תודה, תודה.
לא אמרת שהעוגה של שנה שעברה הייתה הטובה שטעמת מימייך?
העוגה של השנה שעברה הייתה זבל.
לגמרי. העוגה ההיא הייתה בולשיט.
אנשים השתגעו על העוגה הזו, אבל בשורה התחתונה, היא לא הייתה טובה.
כן, מי שהכינה את העוגה ההיא צריכה להתאבד.
היא באמת התאבדה.
רגע, מה?
הזוכה של השנה שעברה, ליזי ההיא?
היא עברה התמוטטות עצבים מוחלטת והתאבדה.
כן. -כן.
שמעתי על זה. -זה נורא.
נראה שהתהילה עלתה לה לראש.
בכל אופן, אמילי, לבן דוד שלי יש מטחנה. אשמח לקשר ביניכם.
אולי בכתבה עלייך תוכלי לספר שהשתמשת בקמח שלו.
זה המקציף שהשתמשת בו לעוגה? אני יכול למכור אותו?
תתחרי בפרובינסטאון?
לא, זה היה סתם...
ברור שכן.
אנחנו נעבור את כל סבב מופעי הבקר.
בוסטון, פרובידנס, ניו הייבן.
באמת? -זכייה אחת זה נחמד, שתיים הן מומנטום.
תיישרי את הסרט שלך, יקירה.
עוגה, עוגה, עוגה.
עוגה, עוגה, עוגה...
ברכותיי.
תודה.
שמך יופיע בעיתון והכול. -כן.
זה פשוט נראה לי מגוחך קצת, לא?
מגוחך?
שיזכרו אותך כאופה ולא כמשוררת.
עוגה!
מה אתה עושה כאן?
תראו, זו האופה המפורסמת של אמהרסט.
תפסיק בבקשה.
אני רק רוצה להגיד...
שחשבתי על זה ואני לא רוצה... -בעצם באתי לפגישה עם אבא שלך.
אבא שלי? למה?
אני מחפש משקיעים לעיתון שלי.
הינה הוא, בכבודו ובעצמו.
אני מתנצל, איש יקר.
סם בולס. העורך הראשי של הספרינגפילד ריפבליקן.
לכבוד הוא לי לפגוש אותך, חבר הקונגרס.
לא. יצאתי מהפוליטיקה.
יש לי הצעה חדשה בשבילך.
קיוויתי שנוכל לשבת ולדבר עליה.
בהזדמנות אחרת. בהזדמנות אחרת. תיכנס, תאכל קצת עוגה.
אם אני כבר כאן, רוצה לסיים את עניין הראיון הזה?
איזה עניין ראיון? -לעיתון.
הוא יהיה ליד המתכון שלך. רק קצת מידע.
"עשרה דברים שלא ידעתם על אמילי דיקנסון".
משהו שיעורר קצת תהודה.
בואי נוריד את העוגה בהליכה.
אז אנחנו צריכים רק כמה עובדות כיפיות.
עובדות כיפיות, בסדר.
אדומי חזה קרובים מאוד לשחרורים ולזמירים.
לא על ציפורים. עלייך.
אני לא רוצה לדבר על עצמי.
בסדר. בסדר.
אז בואי נדבר עליי.
מה את רוצה לדעת?
איך זה לנהל עיתון?
זה מרגש. זה לא מפסיק אף פעם.
אני תמיד באמצע משהו.
אני עובד כל היום ולפעמים גם כל הלילה.
אני מסתובב, רודף אחר כתבות ואחר עובדות.
בכל מקום שאני הולך אליו וכל אדם שאני מדבר איתו, אני שואל, "מה חדש?"
כך שמעתי עלייך.
מה זאת אומרת?
כשקיבלתי את המכתב מסוזי.
היא הזמינה אותי למסיבה שלה.
אז אמרתי, "תגידי לי מי יהיה שם.
את מי אני צריך להכיר?"
היא אמרה, "תהיה שם משוררת".
אז באת לאמהרסט בשביל לפגוש אותי?
בין השאר, כן.
הייתי מעוניין.
אני תמיד מעוניין לשמוע קול חדש.
אבל טרם שמעתי את הקול שלך.
לא, לא שמעת.
טעמתי את העוגה שלך, אבל לא קראתי את השירים שלך.
אולי אני ביישנית.
כן.
את מזכירה לי את מרי.
איזו מרי?
מרי בולס. אשתי.
כמובן.
היא דומה לך מאוד.
נבונה.
חדת אבחנה.
היא ממש רואה דברים, את מבינה?
לפעמים קשה לה כי היא רואה את הצדדים האפלים בחיים.
אני מבינה את זה.
כן.
זה לא קל.
כלומר, היא אישה מדהימה, אבל היא...
חושבת יותר מדי על כל דבר.
את מבינה אותי?
אני חושבת שכן.
זה מוזר.
אני לא מכיר אותך, אבל אני מרגיש שאני מכיר אותך.
אבל אולי אני לא מכיר אותך.
אנשים הם מטעים, מה?
בכל אופן, אם את מיוחדת כמו שסוזי טוענת, אני נחוש בדעתי לגלות זאת.
ואם אני לא רוצה להתגלות?
ואם אני לא רוצה תהילה?
אני מת על הצגת הצניעות הזו.
היא מתאימה מאוד לליידי.
קדימה.
תעמידי פנים שאת חבצלת קטנה וביישנית.
אבל אני אבוא ואקטוף אותך מהאלמוניות.
ממש כך.
וחוץ מזה, כל הגישה הזו.
זה מתאים לשנות ה-40 של המאה ה-19.
אנחנו ב-1859, מותק.
כמעט שנות ה-60.
אתה אדם מלהיב, אתה יודע?
יקיריי.
השמפניה מאחור, תשתמשו בכוסות הקריסטל של בכרט.
הן בדיוק הגיעו מצרפת והעבודה אלוהית.
בכל אופן, אין לי כל עניין בחקלאות, אך ברור שאנחנו צריכים סוס נוסף.
הטכנולוגיה מתקדמת בקצב אדיר בימינו.
אני יודע. שמעת על צופן מורס?
אם שמעתי? אני דוברת שוטף.
הצטערתי לשמוע על בעלך.
זה באמת בסדר.
אני ממש מאוהבת בתינוק שלי.
זה נחמד מאוד.
סליחה על ההפרעה. הסוסה החדשה באסם.
בסדר. תודה, הנרי.
קנית לה עוד סוס?
כל מה שסו רוצה.
משחרר את פרק היד. -בהחלט.
שרוול הפגודה מעניק לי חיים.
רק רגע, הנרי.
אני רוצה לתת לך את זה.
למה זה?
לכל מה שאתה צריך.
אתה בטוח?
בבקשה, קח את זה.
אני רוצה לשלם על משהו שבאמת יש לו משמעות כלשהי.
אני מעריך את זה מאוד.
מה זה היה?
שום דבר.
אבל בואי נשמור את זה בינינו, בסדר?
אתה יכול לסמוך עליי, אוסטין.
אפשר להביא לך יין?
אלמנות שותות?
הרבה.
כדאי שאחזור הביתה.
לא ערכנו את הראיון בסוף. -לא.
לא, וזה בסדר.
אני לא רוצה שיזכרו אותי
כזוכה בתחרות האפייה של מופע הבקר של אמהרסט.
אז איך את רוצה שיזכרו אותך?
"תהילה היא מזון הפכפך".
זה טוב.
חשבת על זה הרגע?
כן.
כן, עולה לי שיר לראש.
ברגע זה ממש?
כן, הם באים כל הזמן. הם לא מפסיקים.
תדקלמי לי אותו.
"תהילה היא מזון הפכפך
על צלחת משתנה
שהשולחן שלה התארח פעם
אך לא נערך בשנית..."
תמשיכי.
"שאת פירוריה... שאת פירוריה..."
"שאת פירוריה בוחנים העורבים
ובקריאה אירונית חולפים על פניה
חולפים על פניה אל התירס של האיכר
גברים אוכלים ממנה ומתים
אוכלים ומתים."
זה היה טוב אפילו מהעוגה שלך.
מכאן.
אני בטרקלין.
מה זה אמור להביע? -מה...
זה?
אלה אנה וקלרה.
הבנות של מארק ניומן.
אביהן נפטר לא מזמן, אז הן והירושה שלהן... שלנו עכשיו.
בנות, ברכו את דודה שלכן.
איפה המיטה שלנו? חסר לך שהיא לא נוחה.
או שאשרוף אותה.
את בצרות.
מה אתה עושה כאן? מי אתה?
אני אף אחד.
באתי להזהיר אותך.
תקשיבי לי, אמילי דיקנסון.
אז אתה יודע מי אני? -אני יודע, אבל לא אמור לדעת.
את לא אמורה להיות מוכרת, את מבינה?
לא, בכלל לא.
אמילי, אל תרדפי תהילה.
אל תבטחי באחרים שירדפו אותה למענך.
הם לא כנים.
התהילה אינה אמיתית.
היא תנצל אותך.
היא תחסל אותך.
תרגום כתוביות: אסף ראביד