Asiakirjat Emily Dickinsonin elämästä -
Suen ja Austinin avioliittoon asti -
ovat täydelliset ja paikkansapitävät tulevaan verrattuna.
Sen jälkeisiltä lähivuosilta on vain hiukan kirjeitä.
Troijan Helena kuolee, muttei Coloradon Helen
Ehkä totuus on piilotettu hänen runoihinsa.
Suelle
AVIOLIITTO
STEPHEN LÖYTÄÄ "ÄITINSÄ".
POSLIINIA
Suelle
Rva Dickinson.
Laiha kaveri ruohossa välillä ratsastaa
Katso suoraan eteen. Rentoudu.
Tohtori, mitä mieltä olette?
-Ei näytä hyvältä. -Sokeudunko?
-Et. -Luojan kiitos. Se on helpotus.
Vieläkö hämärtää? Onko valon välähdyksiä?
Kyllä. Joskus kirjoittaessani sivun laidat katoavat.
-Kirjoitatko usein? -Jatkuvasti.
Älä enää niin paljon.
Lopettaisinko kirjoittamisen?
Voiko se haitata silmiä?
Kaikki on mahdollista.
Voi luoja. Emily, kulta, älä aiheuta lisää harmia näöllesi.
Et ole sokeutumassa.
-Näetkö? -Hänellä on iriitti.
Se on värikalvontulehdus.
Ja vähän likinäköisyyttä.
Miten niitä hoidetaan?
Hämärä huone, jos mahdollista.
Vältä aurinkoa. Muista, ettet voi aina luottaa näkemääsi.
-Välttää aurinkoa? -Niin.
Siinäkö kaikki?
Jumalauta.
Kallis hinta mahdottomasta neuvosta.
"Vältä aurinkoa"? Hän ei ole lepakko.
Isä, ei se haittaa. En tarvitse aurinkoa. Minulla on kuu.
Ole hiljaa. Etkö näe, että huudan hänelle?
Voit halutessasi jäädä pariksi päiväksi.
-Voisin tarkkailla lisää. -Haluan kotiin.
Annan laskun.
Olet roisto.
Olen USA:n ensimmäinen silmälääkäri.
Tämä on törkeää!
Palaa puolen vuoden kuluttua. Katsotaan, onko edistystä.
-Paraneeko se? -Ei suinkaan.
Pahenee vain.
Ennen kuin silmäni puhkaistiin
halusin nähdä kuten
muut oliot joilla on silmät eivätkä tiedä toista tapaa
Mutta jos minulle kerrottaisiin tänään
Että saattaisin saada taivaan
Omakseni kerron että sydämeni Halkeaisi kokoni vuoksi
Se mies on maantierosvo. Uskomatonta.
Onko pakko mutista?
Yritän vain selvittää, miten kolme päivää lääkärillä -
maksaa Euroopan matkan verran.
Anteeksi, että olen kallis.
Ei se sinusta johdu, kulta. Kulutan tuskin mitään sinuun.
Valitettavasti se johtuu veljestäsi.
Kulutin liikaa hänen taloonsa.
Vain paras kelpasi.
Sitten markkinat romahtivat ja rautatie meni konkurssiin.
Haittaako, jos mietin taas?
Ei.
Olet todella runoilija. Kirjoitat nykyään koko ajan.
Mitä teet runoilla? Et näytä niitä minulle.
En voi näyttää niitä sinulle.
Miksi et?
Et ymmärtäisi niitä.
Olet kai oikeassa.
Toivottavasti löydät jonkun, joka ymmärtää.
Älä huoli. Minulla on jo. Ihan totta.
Pitkä matka New Yorkista.
-Kiitos, kun tulit. -Eipä kestä. Otan tuon.
Niin. Varovasti.
Et uskoisi, paljonko maksoin siitä.
En varmasti.
Toivottavasti hän pitää siitä.
Sillä lailla.
Kiitti taas, Henry.
-Hra Dickinson, ennen kuin lähdette... -Kutsu minua Austiniksi.
Se on vähemmän kiusallista.
-Austin sitten. -Niin.
-Minä vain mietin... -Niin?
Onkohan lato vapaa illalla?
Ehdottomasti. Vapaa kuin taivaan lintu.
Sopiiko siis, jos minä...?
Hoida hommasi siellä.
Jos joku kyselee, lähetä hänet heti luokseni.
-Olette kiltti, hra Dickinson. -Austin.
Hyvä on.
Isäsi on kamalan pihi nykyään.
Huolehtii joka pikku kulusta.
Hän pyysi jopa ottamaan alivuokralaisen.
-Anteeksi kuinka? -Minäkin järkytyin.
Kysyin: "Voimmeko olla kunniallisia, jos vieras asuu luonamme?"
Onneksi onnistuin löytämään tutun.
Muistatko mukavan nuoren miehen, joka lähti Austinin luokalta?
Hra Shipleyn.
-Odota, äiti. Häntä minä... -Hän onkin jo saapunut.
Päivää, alivuokralainen.
Miten voitte?
Mitä oikein tapahtuu?
Päivää.
Puhuinko itsekseni?
Tunnen kai sinut jostain. Mikä nimesi on?
Olen ei kukaan.
Kuka sinä olet?
Olen Emily Dickinson Amherstistä.
Olemme tavanneet aiemmin. Näytät kovin tutulta.
Kiitos.
Minä...
Hei, kuka olet?
Ei edes ravintolavaunua. Ei ihme, että tuli konkurssi.
Kenen kanssa puhuit?
En kenenkään.
Hienoja nukkeja.
Mitä teet kotonani?
Viime kuulemalta teit laitonta viskiä Kentuckyssa.
Itse asiassa myin lääkkeitä.
Se on yksi menestyvistä bisneksistäni.
Jos se menestyi, miksi palasit Amherstiin -
vuokralaiseksi vanhempieni kotiin?
Kiva, että kysyit.
Tulin vuoksesi.
-Yllättävää, että muistat minut. -Tietenkin muistan.
Olet puhtain, vaatimattomin, hiljaisin, perinteisin tuntemani tyttö.
Ja sen vuoksi -
haluan sinut vaimokseni.
Ship.
Muhinoimme kerran, ja vaihdoit toiseen samana iltana.
Ei kovin ritarillista minulta.
Huomaat vielä, että olen muuttunut, Lavinia.
En ole se collegen keskeyttänyt, joka laski kännissä pulkalla järveen.
Olen vakava aikuinen, jolla on yrittäjän vaistot -
ja joka kunnioittaa syvästi perinteisten arvojen naisia,
alistuvia, siveitä -
ja kotitöihin halukkaita.
En edes ole sellainen.
Olet Lavinia Dickinson.
Pidät teekutsuja kissoillesi.
Hyvä on, mutta minäkin olen muuttunut.
Miten olet muuttunut?
Minä näytän.
Otapa rauhallisesti. Mitä teet?
Eikö pitäisi odottaa avioliittoa?
Henry "Ship" Shipley,
et aavista, kenen kanssa olet tekemisissä.
Hyvä olla kotona.
-Olemme kotona! -Huhuu?
He palasivat matkaltaan.
Mitä lääkäri sanoi?
Et aavistakaan, kuinka vaikeaa tämä on ollut.
-Minulla ne silmävaivat ovat. -Tyttäreni saattaa sokeutua.
En minä sokeudu.
Luoja, miksi tämä tapahtuu minulle?
Ei se tapahdu sinulle.
Pitää huolehtia sokeasta lapsesta. Vieraita alivuokralaisia kotonamme.
-Tapetti halkeilee. -Ostimme sen juuri.
-Se on jo pois muodista. -En sokeudu.
-Älä huoli. -Kiva kuulla.
-Kaipasin sinua. -Samoin, Vin.
Juoruja riittää.
Anteeksi, ei ole aikaa. Pitää palata töihin.
Miksi pidät kiirettä? Olit poissa kolme päivää. Etkö halua tervehtiä?
En. Haluan kirjoittaa.
Ajatukseni pursuavat ideoita.
Lääkäri kielsi. Se on pahasta silmillesi.
Puhko sitten jo silmäni.
En tarvitse niitä näkemiseen.
Sieluni riittää.
Sillä näen totuuden.
Sokea voi nähdä totuuden, joten anna olla sokea.
Kunhan on runoni, en pelkää pimeää.
Näetkö? Kaikki selviää.
Em, odota.
-Hei. -Hei.
Sue haluaa tietää, tuletko juhliin illalla.
En, mutta käske Sueta tulemaan tapaamaan minua.
Hän valmistautuu kotona.
-Haluan puhua hänelle. -Hänkin sinulle.
Siksi hän käski pyytämään sinua juhliin.
Kerro Suelle, etten pääse.
Kerro, että kerroit hänen pyytäneen minua,
mutta minä käskin hänet tänne.
En jaksa olla viestinviejä.
Tule juhliin. Asumme naapurissa.
Joskus pihanurmikko tuntuu loputtoman pitkältä.
Kutsuttiinko minut?
Kaikkien pitää mennä.
Koko New England puhuu Suen juhlista.
Muistan artikkelin edellisistä.
"Rva Austin Dickinson Amherstistä häikäisi viimeisimmillä iltamillaan.
Hänen upean huvilansa Evergreensin salonki -
oli täynnä New Englandin kermaa.
Tarjoiltiin italialaista viiniä. Oli vaikea sanoa, virtasiko -
viina vai keskustelu mukavammin."
Onpa hullua.
Sue on vaikuttaja.
Oikeastiko? Uskomatonta, että tunnen hänet.
Arvaa illan vieras.
Ithamar Conkey?
Ei, vaan hra Samuel Bowles.
Springfield Republicanin päätoimittaja.
Suen kontakti tuntee hänet ja sai hänet tulemaan.
Hän on mediamoguli.
Hän voisi kirjoittaa meistä lehteen. Olisimme kuuluisia.
Pitää löytää jokin mielettömän upea asu.
Menen vaihtamaan.
Miksi asioiden pitää muuttua?
Niityt - minun Vuoret - minun
Kaikki metsät - loputtomat tähdet
Niin paljon iltapäivää kuin näen
Rajallisten silmieni välissä
Sukeltavien lintujen liike Aamun meripihkanvärinen tie
Minulle - katsottavaksi kun haluan
Uutiset saivat pysähtymään
Hei, Maggie. En tiennyt, että olit täällä.
Hyvä piika osaa olla näkymätön.
Olet kirjoittanut paljon.
Pian on koko arkku täynnä.
Täytyy etsiä uusi paikka yöpuvuille.
Piilotatko ne lakanoiden alle?
Koko perheesihän tietää, että olet runoilija.
Haluan yhä säilyttää salaisuuksia.
Annan sinun jatkaa töitä.
En kyllä tiedä, miten voit kirjoittaa Suen ja Austinin metelissä.
Kuuluvat tanssivan viimeisimmät tanssit.
Mennään.
Sairaan siistiä! Ostereitakin on!
Ne ovat halpoja ja yleisiä.
-Jou, Shipley. -Dickinson!
Sinulla näyttää menevän hyvin. Mikä paikka.
Isä teki minusta osakkaan yhtiöön.
Se on mahtavaa.
Olen itsekin liikemies.
Puhutaan portfolioistamme.
Niin. Toivottavasti nähdään.
Nähdään. Asun vanhemmillasi. Olen siskosi kanssa kihloissa.
Emme ole.
Kihlalupaus on annettu, mutta etenemme hitaasti.
-Kunnioituksesta. -Selvä.
Toivottavasti kohtelee paremmin kuin Joseph Lyman.
-Pärjään kyllä. -Mitä Lymanille tapahtui?
Hän meni New Orleansiin.
Aivan. Nolaan.
Big Easy, eikö niin?
Siellä on kuulemma rentoa.
Ja tupakka on hullun halpaa.
Niin. Orjien ansiosta.
Pidän pianistista.
Tätä en ole kuullut. Onko se Händeliä?
Luulen niin.
-Ei uppoa händeliini. -Abby.
Selvä.
Perustetaan jousikvartetti.
Yritimme, mutta Toshiaki ei tullut harjoituksiin.
Tein kalligrafiaa.
-Jane, soita soolona. -Niin pitäisi.
Voimmeko perustaa kirjakerhon?
Toki. Mitä haluat lukea?
Enpä tiedä. Emersonia.
Emerson on peruttu.
Selvä. Melvilleä.
Kävisikö Hawthorne?
Kaikki ne tyypit makaavat keskenään.
-Se on siistiä. -Niinpä.
Minulla ei ole aika kirjakerhoon. Elämäni on kiireistä.
Voi luoja, Jane. Niin on.
-Minulla on vauva, ja olen leski. -En tiedä, miten hän pystyy.
Uskomatonta, että mieheni kuoli synnytyksen jälkeen.
Olet tosi vahva. Olemme ylpeitä sinusta.
Pyörryin eilen.
Tietenkin. Olet leski.
Niinpä.
Bravo.
Ihana mekko.
Kiitti.
Tekikö Betty sen sinulle?
En osta Bettyltä enää.
Se on New Yorkista.
Alkuperäinen malli on Wienistä.
Tehkää tilaa.
-Hän pyörtyi. -Siistiä.
SAFIIRI
Ennen kuin silmäni puhkaistiin halusin nähdä kuten
-Illan lehdet. -Kiitos.
-Pääsetkö latoon illalla? -Yritän. Nämä juhlat venyvät aina.
Teemme töitä koko yön.
Illan lehdet. Lehdistä puheen ollen missä hra Bowles on?
Odotin häntä jo.
Tulin tapaamaan sinua.
Mikä silmiäsi vaivaa?
Lääkäri ei ollut varma. Iriitti kai.
Kasvosi ovat aivan musteessa.
Tule mukaani.
Vain sinä tulet juhliin pesukarhun näköisenä.
En tullut juhliin, vaan tapaamaan sinua.
Kunhan näen, haluan katsoa sinua.
Minä emännöin.
Emännöit aina. Teet liikaa.
Olen odottanut koko päivän. Koko viikon.
-Haluan tietää. -Emily.
Mitä pidit runoistani? Kerro.
Rakastin niitä.
Rakastitko?
Luojan kiitos.
Rakastan aina runojasi, mutta nämä uudet olivat...
-Mitä? -Parempia.
Kerro lisää. Ole kiltti. Kerro nyt.
Niitä lukiessani -
sydämeni melkein räjähtää.
Voi, Sue.
Sitä minä haluan.
Haluan, että tunnet siten.
Niin.
Joskus se voi olla melkein liikaa.
Se...
Se voi olla tuskallista.
Mitä tarkoitat?
Sinun runosi vain...
Mitä?
Ne saavat tuntemaan asioita, joita en halua tuntea.
Kuten mitä?
Kuten kun menetin vauvan.
Voi, Sue.
On kai tyhmä kutsua sitä vauvaksi.
Eikä ole.
Ei se ollut vauva vielä.
Mutta se oli jotain.
Sitten se oli poissa.
Puhutko koskaan Austinin kanssa siitä?
En. Hän ei tiedä mitään.
-Ja vannoit... -Tiedän.
-...ettet kerro hänelle. -En kerrokaan. Lupaan sen.
Luoja, mitä minä teen?
Minun pitäisi emännöidä salongissa -
ja olen täällä kyynelten partaalla.
Miksi teet aina minulle niin?
Kuule. Olen iloinen tulostasi,
koska haluan sinun tapaavan yhden vieraista.
Kutsuin hänet esittelyäsi varten.
Mitä? Kuka?
Sam Bowles, Springfield Republicanin päätoimittaja.
Hänellä on vaikutusvaltaa ja hyvä maku, ja hän julkaisee naiskirjailijoita.
Hän voisi saada sinut parrasvaloihin.
Julkaistaisiinko runojani?
Kyllä. On sen aika.
Sinun pitää jakaa kirjoituksesi.
Tiedät, etten voi. Isä ei hyväksy.
Älä käytä sitä vanhaa tekosyytä.
Olet nyt aikuinen. Sinun pitää päättää itse.
-Et voi enää antaa isäsi olla tiellä. -En annakaan. En voi.
Voitpas.
Runosi ovat nerokkaita.
Olet maailmalle velkaa sen, että ne nähdään.
En halua maailman näkevän niitä. Haluan, että vain sinä...
En voi olla ainoa lukijasi enää.
Se ei riitä. Tarvitset enemmän.
Siksi kutsuin sen miehen tänään.
Hän rakastuu runoihisi.
Hra Bowles, te tulitte.
En haluaisi olla muualla. Miten voit, Suzie? Mitä uutta?
Sam, tämä on kälyni Emily Dickinson.
Tietenkin. Kuuluisa runoilija. Olen kuullut sinusta kaiken.
Kukaan ei ole kuullut minusta.
On työni tietää asioita ennen muita.
Olen uutismies. Minun pitää pysyä askeleen edellä.
Maailma muuttuu nopeasti, uutisala myös, usko pois.
Mitä kasvoissasi on?
Mustetta.
Olet mielenkiintoinen.
Olen kiinnostunut.
Olen ollut viidessä kaupungissa kolmen päivän aikana.
Huristellut rautateillä tapaamassa paljon ihmisiä.
Elämme villiä aikaa.
Hra Bowles teki Springfield Republicanista -
päivälehden viikkolehden sijaan.
Se oli hänen innovaationsa.
Toimi nopeasti ja hajota.
Olen aivan koukussa uutisiin.
Kuten sanoin, olen kuullut sinusta paljon.
Ilmeisesti kirjoitat loistavasti.
Hän on nero.
Tiedän, että hän on uusi löytösi.
Milloin saan lukea runon?
Emily, voisit lausua meille.
Nyt heti.
Haluaisin kuulla.
Ei kukaan?
Emily?
Yritä. Tämä on hetkesi.
On siis turvallisempaa
kai pelkällä sielullani
Ikkunaruudussa
Jossa muut oliot katsovat
Varomattomasti aurinkoa
Hänessä on jotain vikaa.
Ei tänä iltana.
-Ole kiltti. -Mieluummin en.
-Tyypillistä Emily Dickinsonia. -Hänessä on kestämistä.
Haluatko uuden Amerikan? Haluatko sinä?
Lehtemme nimi on Constellation. Saamme aikaan muutoksen, vallankumouksen.
Jokainen meistä kantaa kortensa kekoon.
-Paljon kiitoksia, kun tulit. -Kiitti.
Tekstitys: Jari Vikström