Optegnelserne fra Emily Dickinsons liv
til og med Sue og Austins bryllup
er fuldtallige i forhold til, hvad fremtiden byder.
Over de næste par år har kun en håndfuld breve overlevet.
HELENE FRA TROJA VIL DØ, MEN IKKE HELEN FRA COLORADO
Sandheden findes måske i hendes digte.
TIL SUE
ÆGTESKAB
STEPHEN FINDER "SIN MOR."
PORCELÆN
TIL SUE
Fr. Dickinson.
EN SLANK FYR I GRÆSSET RIDER INDIMELLEM...
Se lige frem. Slap af.
Okay. Doktor, hvad siger du?
-Det er ikke godt. -Bliver jeg blind?
-Nej, nej. Ikke blind, nej. -Gudskelov. Sikke en lettelse.
Ser du stadig tåget? Sære lynglimt?
Ja. Tit når jeg skriver, forsvinder sidens kanter.
-Skriver du ofte? -Hele tiden.
Du skal nok holde op med at gøre det så meget.
Holde op med at skrive?
Skader alt det skriveri hendes øjne?
Alt er muligt.
Gode Gud, Emily, min kære. Du vil da ikke fortsat skade dit syn?
Men du er ikke ved at blive blind.
-Se? -Hun lader til at have iritis.
Det er en øjenbetændelse.
Med en smule myopia.
Okay. Hvad er behandlingen?
Sid i neddæmpet belysning om muligt.
Undgå solen. Og husk, du kan ikke stole på, hvad du ser.
-Undgå solen? -Ja.
Er det det?
For pokker, mand.
Det var mange penge at betale for et umuligt råd.
"Undgå solen"? Hun er ikke en flagermus.
Far, det er fint. Pyt med solen. Jeg har stadig månen.
Emily, ti stille, når jeg er midt i at råbe ad manden.
Hvis I har lyst, kan I blive et par dage
-til yderligere observationer. -Jeg vil hjem.
Lad mig præsentere dig for regningen.
Du er en svindler.
Jeg er Amerikas allerførste øjenlæge.
Det er skandaløst!
Du skal komme tilbage om seks måneder,
så vi kan se, om det er blevet bedre.
-Tror du, det bliver bedre? -Nej, da.
Det bliver kun værre.
Før jeg fik mit øje ud
Før jeg fik mit øje ud... Kunne jeg lide at se
Som andre væsener, der har øjne... Og ikke ved bedre...
Men fik jeg af vide i dag
At jeg måtte få himlen
For mig, jeg siger dig, Mit hjerte ville splitte i to
Han er som en landevejsrøver. Utroligt.
Vil du stoppe dit mumleri?
Jeg prøver bare at vurdere, hvordan tre dage hos lægen
kan koste os det samme som en rejse til Europa.
Undskyld, at jeg er så dyr.
Åh, nej. Nej, skat, jeg bruger næsten ingenting på dig.
Men det gør jeg på din bror, desværre.
Jeg brugte alt for meget på hans hus.
Alting skulle være det fineste.
Og da markedet faldt og jernbanen gik fallit...
Har du noget imod, jeg tænker videre nu?
Nej.
Du er virkelig en ægte digter. Du skriver hele tiden i disse dage.
Hvad gør du med alle de digte? Du viser dem aldrig til mig.
Jeg kunne ikke vise dem til dig.
Hvorfor ikke?
Du ville ikke forstå dem.
Tja, det har du nok ret i.
Jeg håber bare, du finder en, der forstår dem.
Bare rolig. Jeg har fundet en. Det har jeg.
Det er en lang tur fra New York.
-Tak, fordi du kom. -Selvfølgelig. Lad mig række dig den.
Ja. Forsigtig.
Du gætter aldrig, hvor meget det kostede.
Det gør jeg nok ikke.
Gud, jeg håber, hun kan lide det.
Sådan.
Endnu engang tak, Henry.
-Hr. Dickinson, før du går... -Bare kald mig Austin.
Det føles helt ærlig mindre akavet.
-Men så, Austin. -Ja.
-Jeg tænkte på... -Ja?
...om laden er fri i aften?
Åh. Ja, bestemt.
Fri som fuglen.
Er det okay, hvis jeg...
Du gør, hvad du skal derinde, Henry.
Og hvis nogen stiller spørgsmålstegn, send dem til mig.
-Du er en flink mand, hr. Dickinson. -Austin.
Okay.
Din far er så frygtelig sparsommelig i disse dage.
Han bekymrer sig om hver en udgift nu.
Han har endda bedt os tage en logerende.
-Hvabehar? -Jeg var også chokeret.
Jeg sagde: "Er vi respektable mennesker,
hvis en fremmed bor hos os?"
Heldigvis fandt jeg en, som vi allerede kender.
Kan du huske den søde unge mand, der droppede ud af Austins kursus?
Hr. Shipley.
-Mor, det er ham, jeg plejede... -Nå, han er her allerede.
Goddag, logerende.
Hvordan går det?
Hvad sker der lige nu?
Goddag.
Talte jeg med mig selv?
Jeg kender dig vist fra et sted. Hvad hedder du?
Jeg er Ingen!
Hvem er du?
Jeg er Emily Dickinson fra Amherst.
Jeg må have mødt dig før. Du ser så bekendt ud. Jeg...
Tak.
Jeg...
Hov, hvem er du?
Toget har ikke engang en spisevogn. Intet under, jernbanen gik fallit.
Hvem talte du til?
Ingen.
Seje dukker.
Hvad laver du i mit hus?
Jeg hørte, at du lavede ulovlig whiskey i Kentucky.
Jeg solgte faktisk medicin.
Det var bare en af mine mange succesrige forretninger.
Hvis den var så succesrig, hvad laver du i Amherst
og lejer et værelse i mine forældres hus?
Jeg er glad for, du spurgte.
Jeg kom her efter dig.
-Jeg er overrasket over, du husker mig. -Selvfølgelig husker jeg dig.
Du er den mest ægte, enkle, stille og traditionelle pige, jeg har mødt.
Og det er derfor...
...jeg vil gifte mig med dig.
Ship.
Vi var sammen en gang,
og du var sammen med en anden samme aften.
Det var ikke særlig ridderligt af mig.
Men jeg har ændret mig, Lavinia.
Jeg er ikke den fallerede studerende, der blev fuld og kælkede ned i en sø.
Jeg er en seriøs voksen med iværksætter-instinkter
og en dyb respekt for kvinde med traditionelle værdier,
så som underdanighed, kyskhed
og en vilje til at stå for huslige pligter.
Sådan er jeg slet ikke.
Du er Lavinia Dickinson.
Du holder teselskab for dine katte.
Okay. Men jeg har også ændret mig.
Hvordan har du ændret dig?
Det vil jeg vise dig.
Vent. Hvad laver du?
Synes du ikke, vi skal vente? Til vi er gift?
Henry "Ship" Shipley...
...jeg tror ikke, du aner, hvem du har med at gøre.
Det er godt at være hjemme.
-Vi er hjemme! -Hallo?
De er tilbage fra deres tur.
Hvad sagde lægen?
Du aner ikke, hvor svært det har været for mig.
Mor, jeg er den med øjenproblemer.
Jeg er den med en datter, der måske bliver blind.
Jeg bliver ikke blind.
Gud, hvorfor sker det for mig?
Der sker ikke noget for dig.
Et blindt barn at tage mig af.
Fremmede logerende under vores tag.
-Et tapet, der skaller. -Vi har lige fået nyt tapet.
-Det er forældet nu. -Jeg bliver ikke blind.
-Bare rolig. -Det er jeg glad for at høre.
-Jeg har savnet dig. -I lige måde, Vin.
Jeg har meget sladder.
Undskyld, jeg har ikke tid nu. Jeg må tilbage til arbejdet.
Hvorfor har du så travlt?
Du var væk i tre dage. Vil du ikke hilse på?
Nej, jeg vil skrive.
Mine tanker eksploderer med idéer.
Lægen sagde, det er dårligt for dine øjne at skrive.
Så stik mine øjne ud og få det overstået.
Jeg har ikke brug for mine øjne for at se.
Jeg har blot brug for min sjæl.
Det er den, jeg ser sandheden med.
Sandheden ses af en blind mand, så lad mig være blind.
Så længe jeg har poesi, er jeg ikke bange for mørket.
Se? Det skal nok gå alt sammen.
Em, vent.
-Hej. -Hej.
Sue vil vide, om du kommer til festen i aften?
Nej. Men vær sød at bede Sue om at komme hen til mig.
Hun gør sig klar her i huset.
-Men jeg må tale med hende. -Og hun vil også tale med dig.
Det er derfor, hun specifikt bad dig om at komme til festen.
Okay, men sig til Sue, jeg ikke kan komme til festen i aften.
Sig, at du fortalte mig, at hun bad dig bede mig om at komme
men jeg fortæller dig, hun skal komme...
Jeg er træt af at være mellemmand.
Bare kom til festen. Vi er naboer.
Men tit føltes det som om, den plæne er 160 km.
Er jeg overhoved inviteret til festen?
Mor, vi skal alle til festen.
Sues saloner er på alles læber i New England.
Jeg kan sidste fests anmeldelse:
"Fr. Austin Dickinson fra Amherst fortryllede alle ved seneste soiré.
I hendes pragtfulde villa, Evergreens, var der samlet
enhver kendis fra New Englands overklasse.
Italiensk vin blev serveret, og det var svært at vurdere, hvad der flød mere frit,
spiritussen eller samtalen."
Det er så vildt.
Sue er en influencer.
Virkelig? Tænk, at jeg kender hende.
Gæt, hvem der kommer i aften?
Ithamar Conkey?
Nej. Hr. Samuel Bowles.
Chefredaktør på Springfield Republican.
Sue har fået kontakt til ham gennem sit netværk, og han kommer.
Mor, han er mediemogul.
Han kan skrive om os i avisen, og så vil vi være berømte.
Jeg må finde noget at have på. Noget vildt.
Jeg må skifte.
Hvorfor skal alting skifte?
Engene - mine - Bjergene - mine -
Skoven - uendelige stjerner -
Så meget af middagen, som jeg kan klare -
Med mine begrænsede øjne -
De dykkende fugle - Formiddagens ravgule vej -
For mig - at se på, når jeg ville,
Nyheden ville tage livet af mig -
Hej Maggie. Jeg vidste ikke, du var her.
En god tjenestepige lærer at være usynlig.
Du har skrevet så meget.
Snart fylder det hele kisten.
Vi m finde et nyt sted til dit nattøj.
Vil du lægge lagnerne, så det er skjult?
Hele din familie ved, du er digter nu, ikke?
Jeg vil gerne holde på et par hemmeligheder.
Jeg lader dig arbejde.
Men det er utroligt, du kan skrive med al det postyr hos Sue og Austin.
Det lyder som om, de danser alle de nyeste danse.
Kom så.
Huset er for sygt! Og de har østers!
Østers er faktisk billige og nemme at anskaffe.
-Hey, Shipley. -Dickinson!
Det ser ud som om, du klarer dig godt. Se dette sted.
Min far gjorde mig til partner i firmaet.
Det er så godt, brormand.
Jeg er også forretningsmand.
Vi burde diskutere vores porteføljer.
Ja. Jeg håber at se dig omkring.
Det gør du. Jeg bor hos dine forældre. Og din søster og jeg er forlovede.
Det er vi ikke.
Vi har lovet hinanden at blive forlovede, men tager den med ro.
-Af respekt. -Okay.
Bare han behandler dig bedre end Joseph Lyman.
-Jeg klarer mig. -Lyman! Hvad skete der med ham?
Han tog til New Orleans.
Nå, da. Nola.
"The Big Easy," ikke?
Jo. Jeg hører, der er en fri stemning dernede.
Og tobak er sindssyg billig.
Ja. På grund af slaverne.
Jeg elsker pianisten.
Jeg har aldrig hørt det stykke før. Er det Händel?
Det tror jeg.
-Ja, det er en sikker Händel. -Abby.
Okay.
Vi burde starte et strygekvartet.
Vi prøvede, men Toshiaki møder aldrig op til øvetimerne.
Jeg lavede kalligrafi.
-Jane, du burde bare gå solo. -Ja, det burde jeg.
Hvad med at vi starter en bogklub?
Ja, hvad vil du læse?
Aner det ikke. Emerson?
Emerson er et nej herfra.
Nå, okay. Melville?
Hvad med Hawthorne?
I ved godt, de går i seng med hinanden, ikke?
-Det er sejt. -Ja, det er sejt.
Jeg har ikke tid til en bogklub. Mit liv er hektisk.
Du gode Gud, det er det, Jane.
Jeg har en baby. Og jeg er enke.
Hvordan gør hun det?
Tænk, at min mand døde, lige efter jeg fødte.
Du er så stærk, og vi er så stolte af dig.
Jeg besvimede faktisk i går.
Selvfølgelig besvimede du. Du er enke.
Det ved jeg.
Bravo.
Jeg elsker din kjole.
Nå, tak.
Lavede Betty den til dig?
Nej, jeg handler ikke hos Betty længere.
Den er fra New York.
Faktisk er det et design fra Wien.
Giv hende plads.
-Hun besvimede. -Så sejt.
FØR JEG FIK MIT ØJE UD KUNNE JEG LIDE AT SE
-Aftenaviserne. -Tak.
-Kommer du til laden i aften? -Jeg prøver.
Disse fester varer tit længe.
Vi arbejder hele natten.
Aftenaviserne. Apropos, har du set hr. Bowles?
Jeg troede, han ville være her nu.
Sue, jeg kom for at se dig.
Hvad er galt med dine øjne?
Lægen var ikke sikker. Iritis måske.
Nej, Emily. Du har blæk i hele ansigtet.
Her. Kom med mig.
Kun dig ville møde op til en fest lignende en vaskebjørn.
Jeg er her ikke for festens skyld, men for at se dig.
Så længe jeg stadig kan, vil jeg se dig.
Men jeg er værtinde.
Du er altid værtinde. Du har altid travlt.
Kom nu. Jeg har ventet hele dagen. Hele ugen.
-Jeg må vide det. -Emily.
Hvad synes du om mine digte?
Jeg elskede dem.
Gjorde du?
Åh, gudskelov.
Gudskelov.
Jeg har altid elsket dine digte. Men de nye, de er...
-Hvad? -Hinsides.
Sig mere, så er du sød. Sig mere.
Når jeg læser dem, føles det som om mit...
Som om mit hjerte næsten eksploderer.
Åh, Sue.
Det er det, jeg ønsker.
Sådan vil jeg have, du får det.
Ja.
Det... Nogen gange er det næsten for meget.
Det...
Det kan være smertefuldt.
Hvad mener du?
Fordi dine digte...
Hvad?
De får mig til at føle følelser, jeg ikke vil føle.
Som hvad?
Som da jeg mistede babyen.
Åh, Sue.
Det er dumt at kalde det en baby.
Nej, det er ikke.
Det var ikke en baby... endnu.
Men det var noget. Og...
...så var det væk.
Har du nogen sinde... talt med Austin om det?
Nej, han ved ikke noget.
-Og du svor... -Det ved jeg.
-...aldrig at sige det. -Det lover jeg.
Gud, se mig lige.
Jeg skulle være værtinde i stuen,
men jeg er her på randen af tårer.
Hvorfor har du altid den effekt på mig?
Jeg er glad for, at du kom her til aften,
fordi der er en, der kommer til festen, som du skal møde.
Faktisk inviterede jeg ham kun for, at du kunne møde ham.
Hvad? Hvem?
Sam Bowles, chefredaktør for Springfield Republican.
En magtfuld mand med meget god smag, og han elsker at udgive kvinders værker.
Emily, det kan være ham, der får dig i søgelyset.
Mener du... at udgive mine digte?
Ja. Emily, det er på tide.
Du må dele dine værker med verden.
Men jeg ikke kan udgive. Min far går ikke med til det.
Hold op. Ikke den gamle undskyldning.
Du er voksen nu. Du må tage dine egne beslutninger.
Lad ikke din far stå i vejen.
Det gør jeg ikke, men jeg kan ikke.
Det kan du!
Dine digte er geniale værker.
Du skylder verden at gøre dem offentlige.
Jeg har ikke brug for verden ser dem. Kun dig...
Jeg kan ikke være din eneste læser mere.
Det er ikke nok. Du har brug for mere.
Derfor har jeg inviteret ham her til aften.
Denne mand vil elske dine digte.
Hr. Bowles, du er her.
Jeg ville ikke være nogen andre steder. Hvad så, Suzie?
Sam, jeg vil gerne introducere dig for min svigerinde, Emily Dickinson.
Selvfølgelig. Den berømte digter. Jeg har hørt meget om dig.
Nå. Ingen har hørt om mig.
Det er mit job at finde ud af den slags før andre.
Jeg er journalist. Jeg må lægge et øre til jorden og være et skridt foran.
Verden ændrer sig hurtigt, og det må mediebranchen også.
Hvad er det i dit ansigt?
Nå, det er blæk.
Du er interessant.
Jeg er interesseret.
Jeg har været i fem byer de sidste tre dage, Suzie.
Jeg susede rundt med tog og mødte mennesker, så mange.
Det er et vildt tidspunkt at være i live.
Det var hr. Bowles, der gjorde Springfield Republican
til et dagblad i stedet for en ugeavis.
Det var hans opfindelse.
Hastværk er lastværk.
Jeg er seriøst afhængig af nyhederne.
Som sagt har jeg hørt så meget om dig.
Åbenbart kan du skrive som ingen anden.
Hun er et geni, Sam.
Jeg ved, hun vil være dit nye fund.
Hvornår kommer jeg til at høre et digt?
Emily, måske kan du recitere et for os?
Lige nu.
Jeg vil gerne høre et.
Ingen?
Emily?
Kom nu, det er dit øjeblik.
Så sikkert -
Gæt - med bare min sjæl
Ved et åbent vindue
Hvor andre væsener sætter deres øjne -
Uanfægtet - af solen -
Der er noget galt med hende.
Ikke i aften.
-Så er du sød. -Jeg foretrækker at vente.
Typisk Emily Dickinson.
Hun er melodramatisk.
Vil I have et nyt Amerika?
Vores avis hedder Constellation. Vi bringer forandringer, revolution.
Hver af os gør, hvad vi kan.
-Tak, fordi I kom. -Tak.
Tekster af: Rikke Fryman