Spjauk.
Kai šėtonas ateina į jūsų gyvenimą, ar jūs jį atpažįstate?
Nes jis turi daug veidų. Jis - it vilkas avies kailyje.
Jis gali pasirodyti jums šviesos angelu
arba moters pavidalu.
Didžiausias šėtono triukas...
Nerodyk pastoriui piršto.
...įtikinti jus, kad jis neegzistuoja.
Jėzau.
Kažkoks seksistinis pamokslas, nemanai?
Ne. Manau, mums metas atsikvošėti.
Taip. Moteryse slypi juodoji magija, kurią būtina suvaldyti.
- Šipai. - Taip?
Aš nemanau, kad tau tinku.
Žinoma, kad tinki.
Tu visai nepanaši į Lolą.
Kas ta Lola?
Mergina, kurią pažinojau Nevadoje.
Lola Montez.
Lola Montez?
Šokėja. Aktorė. Avantiūristė.
Sykį ji šovė į mane.
Oho. Ji, regis, nuostabi.
Ne. Ji buvo šėtonas. Ja nebuvo galima pasitikėti.
Ji - visai nepanaši į tave.
Tu esi ori, tvarkinga, padori, paklusni.
Man trūksta erdvės.
Siu! Siu, palauk.
Kas yra?
Tądien mes su Semu vaikščiojome.
Žinau. Jis man pasakė.
Tikrai? Ką jis pasakė?
Kad tu - geniali poetė ir kad jis nori tave spausdinti.
Ak, bijojau, kad jis tai sakys.
Kodėl bijai?
Emile, juk tai - puiki galimybė.
Toks žmogus kaip Semas Boulsas išties gali pakeisti tavo gyvenimą.
Tučtuojau nusiųsk jam savo eiles.
Aš bijau.
- Ko tu bijai? - Viešumo.
Kodėl? Argi nesvajojai apie tai?
Juk taip gera sulaukti pripažinimo.
Man tik
reikia laiko.
Laiko tu neturi.
Semas ilgai su tavim nesiterlios.
Jis turi milijonus reikalų. Jo dėmesys - trumpalaikis.
- Gal galim pakalbėti? - Aš savo nuomonę tau jau pasakiau.
Neturiu laiko leistis su tavim į ilgus išvedžiojimus.
Aš skubu.
Esu pažadėjusi trumpam pasirodyti pokylyje Konkorde,
nenoriu susimauti.
Ei. Ar viskas gerai?
Ne. Man reikia pagalbos.
Man - irgi.
Reikia
dvasinės pagalbos.
Ir man.
Surenkime spiritizmo seansą.
Dikinson
Vienintelis mano regėtas vaiduoklis
Vargšeliai.
32 žmonės nuskendo šalia Norvegijos krantų sudužus laivui.
Tai bus maisto žuvims.
Koks siaubas. Parodyk.
Baisi žinia.
Kartais man atrodo, jog jei negautume tų laikraščių,
netektų skaityti apie kiekvieną katastrofą...
O. Pažvelk į kapitoną.
Gražuolis, tiesa?
Kapitonas Tomas Teiloras.
Koks vyras, vajė.
Tokiu žandikauliu gali salierus pjaustyt.
Salierai dabar - prabanga, žinok.
Ar viskas gerai, ponia?
Taip. Tiesiog smilktelėjo keistas jausmas.
Lyg ir liūdesys.
Kokia tragiška netektis.
Gal jis dar gyvas?
Kaip tai? Juk laivas nuskendo.
Taip, bet kūno tai nerado.
Žinote, sykį Airijoje
skęstantis jūreivis telepatiškai nusiuntė savo koordinates
savo žmonai į Kilkenį.
Ji gavo šią žinią mintimis,
ir ką sau manote? Išgelbėjo visą įgulą.
Dar viena airių nesąmonė.
Gal ir taip, bet jumis dėta, panašios žinutės laukčiau.
Galit išgelbėt gyvybę.
Patrint nugarą?
Mama?
Mama, mums šįvakar reikalinga mūsų svetainė.
O kam?
Norim pasikviest draugių, pakalbėt apie jausmus...
- Ir užklaust mirusių patarimo. - Aha, taip.
Prašom.
Gerai, tik tyliai.
Triukšmo namie pakanka su tomis jūsų tėvo parvežtomis paauglėmis.
Siaubas, kokios jos dar mažos.
Tikrai. Tik pagalvok, jos nepamena laikų, kai dar nebuvo telegramų.
Pasaulis greit keičiasi.
Paimkite kad ir mane. Mėgaujuosi šilta vonia tiesiog savo virtuvėje.
Nemaniau, kad taip gerai gyvensiu.
Čiur, kitą sykį maudysiuosi pirma.
Aną sykį teko maudytis po to, kai išsimaudė kiti,
tad vanduo buvo šlykštus.
Jis jau ir dabar gana šlykštus.
Reikia daugiau žvakių.
Neverta. Per daug pavojinga.
Sakau tau, aš - atsargus.
Nesijaudink.
Kaip galiu nesijaudinti?
Henri, tu rizikuoji mūsų gyvybėmis. Aš net nežinau...
Klausyk...
Tai - pavojinga.
Atleiskite, kad sutrukdžiau.
Ieškojau žvakių.
Mes tokio neprenumeruojame.
„Vergų politinė galia“, autorius - anonimas.
Kas tas anonimas?
Henri? Tu?
Nežinojau, kad tu - rašytojas.
Apie tai negali žinot niekas.
Čia - tavo laikraštis?
Šis laikraštis priklauso liaudžiai.
Štai dėl ko judu su Bete ginčijotės?
Niekas negali sužinoti.
Aš netarsiu nė žodžio.
Prisiekiu.
Henri, galiu tavęs paklausti?
Taip.
Jei galėtum pasirašyti savo vardu, rašytum tai?
Tikriausiai.
Kas nerašytų?
O, didžiosios dvasios...
Atnešiau jums...
Eilėraštį.
Prašau jūsų parodyti man kelią.
Pasakykit man, dvasios,
ar man atverti užuolaidas ir įsileisti šviesą,
ar likti tamsoje.
Labas.
Mes atėjome. Kur altorius?
Prašau, būk atsakinga už energiją, kurią neši į šiuos namus.
- Prašau, būk atsakingas... - Supratom, Lavinja.
Tik geras vaibas.
- Labas. - Labas.
Jos kieme žaidė su degtukais ir vaikė varnas.
Pamaniau, gal norėsite, kad jas parvesčiau.
Taip, šito joms jokiu būdu nebuvo galima daryti.
Ei! Aš - jūsų pusseserė.
Hate, taip ir maniau, kad čia - tu.
- Labas. Ar ko nors reikia? - Taip. Mes rengiame seansą.
- Ir vėl? - Taip.
- Gali likti? - Kodėl nori, kad ji liktų?
- Ji - mediumė. - Maniau, ji - tarnaitė.
Puiku.
Aš - tarnaitė, mediumė, skalbėja ir siuvėja.
Dar rašau pjeses ir autobiografines apybraižas, dainuoju kvartete,
prekiauju savos gamybos plaukų priežiūros priemonėmis ir kuriu unikalias puokštes.
Oho.
Aš - laisvai samdoma darbuotoja.
Na, tu esi labai stipri aiškiaregė,
ir man reikia, kad skubiai susisiektum su dvasiomis.
Praėjusį kartą nuostabiai pasirodei. Pakalbėjom su daugybe vėlių.
Nebenoriu daugiau kalbėti su mirusiais baltaodžiais.
Hate, maldauju.
Mes tau sumokėsim.
Tada gerai. Mielai pasiliksiu.
Puiku. Prisijunkit ir jūs.
Mergaitės - efektyviausios laidininkės,
nes lengvai pasiduoda kitų pasaulių įtakoms.
Emile, gal jos nepasirengusios? Jos - dar mažos. Gali išsigąsti.
Išsigąsti čia ir yra svarbiausia.
Prašau būti atsakingomis už energiją, kurią nešate į šiuos namus.
Rankas ant stalo.
Paniūniuokime.
Burtai - palaidoti Istorijoje
Bet mes su Istorija Randam tiek Magijos, kiek mums reikia
Visur, kasdien.
Šįvakar surengėme šį susitikimą...
Šį ritualą, šį...
- Mėnulio ratą. - Ačiū, Vine.
Kaip galimybę apmąstyti,
atnaujinti, perprogramuoti savo sąmonę.
Aš asmeniškai pastaruoju metu jaučiuosi itin abejojanti.
Tipiškas Šaulys.
Todėl tikiuosi, kad šio vakaro energijos kanalais
gausiu aiškumą.
O aš tikiuosi, kad per suknelę neprasisunks pienas.
Fui.
Taigi, pasėkime savo intencijas
kaip sėklas į dirvą, kad jos sužydėtų tiesos gėlėmis.
Galit sudėti savo papuošalus ar kristalus, kad pasikrautų mėnesienoje.
- Džeine, ar čia ne mano vėrinys? - Abe! Ša.
- Galiu pradėti? - Gali.
Visų pirma, noriu įspėti, jog mano energija šįvakar bus itin stipri,
nes man prasidėjo mėnesinės.
O Dieve. Man - irgi. Mes susiderinusios.
Idealiai, į vakaro pabaigą mes visos susiderinsim.
Šio retrogadinio Saturno metu ėmiau abejoti savo santykiais su Šipu.
Jis, žinoma, gražus, gyvena mano namuose, ir tai - patogu,
bet, spėju, jis manęs nesupranta.
Jis mano, kad svajoju tapti paklusnia namų šeimininke, bet taip nėra.
Aš noriu būt laisva.
Noriu nuotykių.
Noriu būti kaip Lola Montez.
- Ką? - Kas?
Klausykit, aš abejoju monogamija.
Kodėl turim gyventi su vienu žmogumi
visą savo gyvenimą?
Negyvensi, jei tavo vyras mirs...
Taip, bet kalbu platesne prasme.
Ką?
Manau, santuoka tėra patriarchalinė tvarka,
sukurta tam, kad atimtų iš moterų laisvę.
Tu tampi vyro nuosavybe. Turi gimdyti jam vaikus.
Turi pasiimti net jo pavardę.
O jei aš nenoriu jo pavardės?
O jei aš noriu likti tiesiog Vine? Simboliu.
Išties drąsūs klausimai.
Mokausi iš geriausiųjų.
Kas dar išsakys savo intencijas?
Jaučiuosi palaiminta. Jaučiuosi pilna jėgų.
Dėkoju dvasioms už šį vaisingą kūną.
Tačiau kartais būna sunku būti tokia karšta jauna našle.
Atėjo metas išspręsti kartų traumą.
Mano intencija - pasakyti savo mirusiam dėdei, kad jis elgiasi nepadoriai.
Aš švarinu savo namus
ir negaliu nuspręsti, kur dėti visus savo kardus.
Aš noriu sužinoti, ar esu kam nors alergiška.
Aš noriu kviest vėles ir kad man už tai mokėtų.
- Taip. - Aha.
Su visa pagarba.
Šįvakar prašau dvasių vesti mane,
parodyti man,
padėti surasti kelią, kuriuo eidama išpildyčiau savo lemtį.
Didžiosios dvasios, pasakykite man.
Maldauju, pasakykite.
Ar man siekt šlovės?
Ar čia yra dvasia, galinti mums atsakyti?
Kas čia buvo?
Deive, scena - tavo.
Geras dalykas tas tualetas viduje.
Tikslai, žmogau.
Ji teisi. Šitas čia netinka.
O kur tavo žmona?
Nežinau. Kažkokiame vakarėlyje.
O tu išleidi ją vieną?
Neketinu jos laikyti uždaręs.
Tiesiog pats netrokštu tokio audringo socialinio gyvenimo.
Geras. Vadinasi, gali daryti ką tinkamas.
Taip.
Siu gali eiti į vakarėlius, o aš galiu likt namie
ir graužtis dėl savo blogo skonio dailėje.
Blogas skonis? Biče, tas paveikslas su avimi - kietas.
- Ačiū, brolau. - Žinoma.
Vieną dieną, kai mano verslai atneš man turto,
aš irgi apsigyvensiu tokiame dideliame name.
Su galvijų paveikslais.
Bus taip: avys, bum! Karvės, bum! Jaučiai, bum!
Aukso rėmai, viskas blizga.
O viską papuoš žmona.
Turi minčių, kas bus toji žmona?
Na, Vinė, jei sutiks.
Jei sutiks?
Manau, sutiks. Ji visad troško ištekėti.
Aš šito nesuprantu.
Aš galvoju: „Mums - jau virš 20-imt. Metas susitupėti.“
Nenoriu būt tas nevykėlis, kuris 30-ies dar nė žmonos neturi.
Plius, verslo pasauly į tave rimčiau žiūri, jei turi žmoną.
Ir dar noriu vaikų. Daug vaikų.
Suprantu tave, žmogau.
Jūs ketinat susilaukti ar...
Sudėtingas klausimas.
Kai tuokėmės, Siu nebuvo tam pasirengusi, spėju.
Aš vis laukiu tinkamo meto, bet...
Aš nežinau.
Kas, jei jis niekad neateis?
Mūsų laukia daug darbo, tiesa?
- Aha. - Jau tos šiuolaikinės moterys.
Visi likite susikaupę.
Burtai - ne juokai.
Privalome gerbti protėvius, kurie perdavė mums savo žinias.
Salemo raganos turėjo vaikščiot, kad mes - bėgiotume.
Tamsiosios dvasios, mes laukiame jūsų.
Edvardai, vonia mane taip atgaivino.
Kapitonas Tomas Teiloras.
Edvardai, girdėjai?
Kapitone, čia jūs?
Žiūrėkit! Žiūrėkit, į ją įėjo dvasia!
Tikrų tikriausias apsėdimas. Nieko sau!
Dieve mano. Mediumė muzikantė. Štai kaip dvasios kalba.
- Kitaip šito nepaaiškinsi. - Dieve mano.
Ją mokė groti klasiką. Mus moko ta pati pianino mokytoja.
Ji apsimeta.
- Matot? - Vis tiek netikiu.
Liaukitės... Negalima šaipytis.
Turiu išgirst atsakymą, kuris pakeis mano gyvenimą.
Mes išeiname, nes mums nuobodu.
Stačiokės!
Susikibkime už rankų.
Dvasios, mes jūsų laukiame.
Ar čia...
Milardas Filmoras?
Taip. Lavinjos nudvėsusios katės vėlė.
Pažįstu ją.
- Nes kates turi visos raganos. - Liaukis.
Katinuk. Ateik...
Padėkite man.
Kačiuk, kačiuk.
Dieve mano. Gerai. Viskas gerai.
Kapitone, jei jūs dar gyvas tuose vandenyse,
pasakykite man savo koordinates.
Pasakykite savo platumą, savo ilgumą.
60.
47 ir 100 laipsnių į šiaurę.
Aštuoni.
ir 1 000 laipsnių į rytus.
Ar sakei kažką, brangioji?
Ne, Edvardai.
Čia su manimi kalbėjo.
Kas vyksta?
Čia kažkokia tamsi energija.
Man baisu.
Ne, viskas gerai. Mes šito laukėme. Nesiblaškykite.
O Dieve.
Kas čia...
Dievulėliau.
Kas č...
O, šūdas. Tai - tikra.
O, šūdas.
Dieve mano! Dvasios!
Parodykit man šviesą!
- Mums baisu. - Man baisu.
Man - irgi.
Ramiai.
Atnešiu degtukų.
Būk atsargi.
Nagi.
Padėk man.
Ko tau iš manęs reikia?
Aš tave pažįstu. Taip. Tik...
Pasakyk.
Kas tu?
Aš esu niekas!
O kas tu?
Ar ir tu - niekas?
Kodėl manęs vis klausinėji to paties?
Ar aš - niekas?
Gal ir taip.
Tuomet mūsų - du!
nesakyk! visiems paskelbs - žinok!
Vargas tam - kas nori būt - Kažkuo!
Siu! Siu, turiu su tavim pakalbėti.
Na ir nesąmonė vakar nutiko.
Žinau.
Tuos seansus teks kuriam laikui nutraukti.
- Emile. Atrodai pavargusi. - Siu. Aš noriu, kad mane spausdintų.
- Tikrai? - Taip.
Mane turi spausdinti, antraip aš mirsiu.
Vakar tu kalbėjai kitaip.
Turėjau regėjimą.
Siaubingą... siaubingą regėjimą apie tai, ką reiškia būti anonime.
Nenoriu palikti šio pasaulio niekam nežinoma.
Demonas mano galvoje nuolat mane atkalbinėja,
bet aš jam nebeleisiu.
Aš nenoriu būti niekas.
Būtent tai aš tau sakiau.
Džiaugiuosi, kad supratai.
Perduok mano eilėraštį Semui Boulsui, tegu išspausdina „The Springfield Republican“.
Pati gali jį atiduoti.
Jis čia, svetainėje.
- Labas. - Labas.
Po pokylio Konkorde Semas apsinakvindino smuklėje.
Tu irgi buvai tame pokylyje?
Aš lankausi visuose pokyliuose.
Aš - puotautojas.
Semai, Emilė nori tau kai ką pasakyti.
- Aš noriu, kad išspausdintum... - Aš jau girdėjau.
Labai įdomu.
Taip. Aš tiesiog... Noriu, kad apie mane sužinotų.
Puiku.
Padėsiu ant krūvos viršaus.
Ant krūvos viršaus?
Taip. Aš užsikasęs.
Turiu peržvelgti daugybę darbų,
bet šitą perskaityti labai noriu.
Kada jis bus išspausdintas?
Jei bus patvirtintas, tada...
Gana greit.
O kada jis bus patvirtintas?
Aš...
Aš tave informuosiu.
Gerai.
Gerai tuomet.
Nuostabu.
Išvertė Egidija Tučkuvienė