Det passar inte så bra nu. Kan jag ringa senare?
Ja, det är långt ute på vischan.
Mamma, du frågar alltid samma sak.
Jag har sagt var det är. Vid Springwell norr om New York.
Nej! Det är inte förfallet. Det måste bara renoveras lite.
Ge henne en puss!
Vi har massor att packa upp. Jag ringer sen, jag lovar.
Hej då, mamma. Paka, paka.
- När ska din mamma hälsa på oss? - Det lär dröja.
Du, nyckelpigan, kom här.
Det kommer att gå bra.
Jag lovar.
Titta... Hemma.
Ja. Ljuva hem.
Kate!
Okej, jag är här.
Kate?
Jävlar!
Är du knäpp? Jag fick en hjärtattack.
Vad sysslar du med? Jag fixar det, sa jag.
- Nästa månad? - Vad menar du med det?
Du kommer att börja teckna, och då glömmer du allt annat.
Vadå?
- Jag gnäller inte på dig. - Kom igen!
Menar du allvar?
Varför blev jag kär i en konstnär?
Tja, du kan inte säga att din mamma inte varnade dig.
Oj...
- Du! - Det går snabbare än trapporna. Förlåt.
Kate!
Vad är det som händer?
Jag ringer elbolaget.
Vi klarade det!
Du blir en stor målare, och jag blir den perfekta hemmafrun,
som långsamt förvandlas till en fet kossa.
- Jag kommer att älska dig ändå. - Knappast!
Du borde ha längre skägg.
Alla stora målare har haft skägg.
Vadå?
- Gud, vilken mes du är! - Nej, det är jag inte!
- Jag vet allt om livet i vildmarken. - Jaså?
Det finns väl ingenting vilt med Belgien?
Vi tillverkar nästan tusen olika öl. Det är inte direkt tamt.
Å gud! Vad har dragit in mig i?
Jag är fast här med en stadsbo!
Kom här, bondflickan!
- Du ska få se på bondflicka! - Ska jag? Visa mig, bondflickan.
- Du måste bara ta det första steget. - Jag vet.
Gör det.
- Älskling... Har vi ritningar till huset? - Ja, jag tror det.
- Hej, André. - Katrina, jag går direkt på saken.
Du är min bästa översättare, och jag behöver det här i går.
- Smicker funkar alltid. - Jag vet att jag begär mycket.
Och betalar mycket lite.
Matt? Killen från elbolaget är här.
- Här har vi det. - Du milde tid!
Jag vet.
Vadå?
Den här är äldre än min mormor!
- Orsakar den strömfelet? - Kanske.
Kan du göra nåt åt det?
Jag har aldrig sett nåt liknande.
- Jag antar att ni inte är härifrån. - Nej, vi har flyttat från New York.
- Och innan dess? - Jaha... Europa.
Jag blev förvånad när jag hörde att nån äntligen köpt det här stället.
Men det hände ju för längesen.
- Vadå? - De förra ägarna.
De blev mördade i det här huset.
Du vet... Fan, har ingen berättat det?
Jag råder dig att låta det vara, men jag ger besked när jag kan.
Lycka till!
Springwell hus mord
"Blodets hus. Brutalt dubbelmord i Carroll County."
"Två personer hittades döda i går morse i närheten av Durham."
"Paret Paul och Madeline Shaeffer påträffades av mr Robert Korby."
Den åtalade är anklagad för att ha dödat paret i oktober 1972.
Springwellmördaren gripen.
"Den åtalades identitet ännu okänd."
WESTMINSTERS POLISMYNDIGHET 675: N.N.
Jag behöver en flaska till!
Matt?
Var fick du tag i allt de här?
Älskling! En äkta Van Gogh från 1889.
Visst!
Äpplen! Av Paul Cézanne.
Matt, är du hög eller nåt?
Kanske...
- Vad behöver du mest av allt i världen? - Jag behöver ingenting.
- Ett bättre jobb? - Nej, säg en sak.
Det måste finnas nåt. Vad som helst!
- Snälla, gör det för mig. - Jag vill ha tusen dollar.
Varför kom inte jag på det?
Okej, okej...
- Är de falska? - Ser de falska ut?
- Var hittade du dem? - Här.
Hur hamnade de här?
Som allt det andra. Det bara hamnade här.
Okej, vi ser hur långt vi kan gå. Vad händer om jag ber om mer?
- Gör det. - Tiotusen?
- Säg hundratusen. - Okej. Varför inte en miljon?
Be om det.
Okej... Jag vill ha en miljon dollar.
- Du, vänta...! - Det här är skitläskigt, Matt.
Ja, men vi borde njuta av det.
- Det känns inte bra. - Kom igen, nyckelpigan.
Vi kan väl bara...
...ha skoj?
Du... Kom igen!
Nu ska vi ha lite skoj!
- Jag vill ha världens bästa champagne. - Massor av champagne.
Jag vill ha mer pengar.
Och mer pengar!
Jag vill ha pengar!
Jag vill vara en prinsessa!
Jag har precis avslutat min lysande karriär som översättare.
Så ska det låta!
- Är det kaviar? - Beluga, kära du.
Den bästa sortens kaviar.
Du är så girig!
Hur funkar det?
Vad vill du att jag ska säga? Det är väl, vad vet jag...?
En dator? Det kvittar väl hur det funkar?
Man bara använder det.
Ja, men datorer kan få virus.
Kate?
- Hej. - Hej...
- Var är halsbandet du bad om? - Inte vet jag.
Det var ändå bara ett fantasifoster.
Jag kan alltid få ett nytt.
Och ännu ett.
Och ännu ett!
Öppna dem inte. Kika inte!
- Det här är så mystiskt... - Kom här.
Öppna dem.
Vi försöker en gång till.
Kom ihåg vad läkarna sa. Det är inget fel på dig.
Det är inget fel på mig.
Det finns inga skäl till att vi inte kan få barn.
Läkarna...
...vet inte vad de pratar om.
Vi har redan försökt två gånger.
Båda barnen dog.
Här inne! Glöm inte det.
Samma sak händer miljontals par.
Det hände med oss. Med mig!
Jag kan inte göra det här igen...
Kate...
Jag tar en åktur.
Kate?
Hej på dig!
Kate?
Vems barn är det här?
Det är en pojke.
Vad fan är det med dig?!
- Vadå? Du ville ju ha det. - Inte så här.
- Det fanns inget annat sätt. Inte för oss. - Vi kunde ha försökt igen.
- Och misslyckats igen? - Det vet du inte.
- Jag tog en genväg. - En genväg? Är du helt...?
Är du helt jävla knäpp?!
- Du använde rummet för att göra ett barn! - Ja! Det gjorde jag.
- Gör nu det som du måste göra. - Vad menar du med det?
Det vet du. Vi ska inte behålla det.
Du kan inte mena allvar.
Kate, du...
Kate!
Kate... Det här är fel!
Kom nu.
Säg det.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Säg vad som helst.
Säg...
...att du vill... bli av med det.
Det är okej. Jag gör det.
- Gör nåt! - Vad ska jag göra? Det är mitt i natten.
Gå till rummet, då!
Jag vill ha en nappflaska med mjölk.
Tack.
Han vägrade vänta.
- Hur kunde du...? - Jag vet inte. Det bara funkar.
Visst är du en söt pojke?
Vad sa du?
"Den ännu oidentifierad mannen ställs inför..."
WESTMINSTERS POLISMYNDIGHET 675: N.N.
"Rummet fick mig att göra det"
"Mördare dömd till livstid på mentalsjukhus."
- Ja? - Hej...
- Vilken patient vill du träffa? - N.N.?
Vill du träffa N.N.? Den berömde N.N.?
- Hur många har ni? - Bara en.
Vad är då problemet?
För att få hälsa på nån måste man stå på patientens lista över godkända besökare.
- N.N. har ingen lista. - Har ingen besökt honom på 45 år?
Journalister.
Är du journalist?
Visst.
Du är ingen journalist.
Jag heter Matt Dewitt.
Jag bor i huset i Springwell.
Jag har väntat länge på det här.
På dig.
- Hur trivs du? - Vad vet du om det?
Har du skoj?
Kom igen!
Fina kläder.
Fantastisk mat.
Kanske lite smycken och pengar.
Fitta, kanske?
- Vad vill du? - Varför dödade du paret Shaeffer?
Det var det enda sättet.
Jag behöver svar.
Det du behöver är råd.
Glöm rummet.
Lämna huset, och gör det nu, innan det är för sent.
Men det kommer du inte att göra, va?
- Jag ser det. Jag känner igen din sort. - Min sort?
Behovsstyrda typer. Ni vill ha och ha, och sen...
...dör ni.
- Är du annorlunda? - Ja då.
På fler sätt än du anar.
Du, kom här... Jag ska berätta en sak.
Det enda som är mer farligt än nån som inte kan få det som den vill ha...
...är den som får allt den vill ha.
40 dollar, tack.
Ja, du är en liten skalbagge.
Det är ingen fara!
Kom så går vi och ser vad som pågår.
Sluta!
- Kommer det att göra barnet illa? - Jag försöker förstå hur det funkar.
Måste vi plötsligt veta det nu?
Jag måste.
- Vart ska du? - Ta lite frisk luft.
- Nej! Det är inte säkert. - Vad pratar du om?
Kate...
Lita på mig. Jag har mina skäl.
Vilka skäl?
Matt... Vilka skäl?
Din stackare...
Matt!
- Du vet vad det här är, eller hur? - Inte säkert.
Men nåt vet du.
Det finns en man...
- Han känner till rummet. - Vem?
- En viss herr N.N. - Det är inte roligt!
- Glöm det! - Matt! Snälla...
Kate, poängen är att rummet skapar saker, okej?
Så funkar det. Det är som en jättelik 3D-skrivare.
Det skapar saker, på ett villkor,
vilket är att man aldrig tar med sakerna ut.
- Om man gör det... - Åldras de?
Och blir till stoft.
Men... ett barn är inte en sak.
Jo, det är det.
Det är en sak gjord av kött och ben.
Och en själ.
Hej...!
Det är ingen fara.
Kom igen. Koncentrera dig.
"Tom och Katy..."
"Tom och Katy åker och campar."
- Bra. - Vad är campar?
När man bor i ett tält, på semester.
- Får jag campa? - Nej.
Liksom du inte får öppna dörren. Du är sjuk, kära du.
Jag känner mig inte sjuk.
Det är för att du är i inne i huset. Det skyddar dig.
Men om du går ut kommer bacillerna att ta dig.
- Finns det inga baciller här inne? - Bara goda baciller.
- Jag vill åka och campa! - Vi får se.
Nu så... "'Oj', säger Katy."
"'Jag har glömt min bad...'"
Möss.
- Det finns inga badmöss. - Jo.
Om man slänger möss i badkaret är det badmöss.
Jag är inte på humör, Shane.
Det slutar med A, alltså "bad..."
Möss.
Det står "mössa"! Badmössa!
- Säg det. - Badmöss.
- Nu räcker det. - Möss, möss, möss.
- Sluta. - Möss, möss, möss!
- Sluta nu med detsamma! - Möss!
Möss!
Gå och plocka upp dem. Nu, Shane!
Shane? Frukosten är klar.
Ät. Kom igen, ät frukosten.
Shane, kom hit och ät upp din frukost.
Nu!
- God morgon, frun. - God morgon.
- Tack. - Ha en trevlig dag.
Matt, ett paket!
Shane!
Vad har det flugit i dig?!
Vad har hänt?
Kom här...
Det är ingen fara.
Kate!
- Jag går inte med på det här. - Du kan ge dig av när du vill!
Snälla, sluta!
Du förstör dina tänder.
Jag älskar dig.
Älskar du mig?
- Det är klart att jag gör. - Får jag sova hos dig?
Jag vill alltid vara hos dig. Vill du alltid vara hos mig också?
Det är klart att jag vill.
Det är klart.
Kom här!
Vad gör du här inne?
Vad hände? Hur länge tänker du hålla på med den här fåniga eremitleken?
Han får inte komma in i mitt rum.
Varför gör du så här? Han är bara ett barn.
- Nej, han är ett fantasifoster. - Jag vägrar diskutera det här igen!
- Kate! Har du gjort det här? - Vad är klockan?
- Har du det? - Nej.
Shane? Har du gjort det här?
Det här är fantastiskt!
Matt! Vad är det med dig?
Sluta!
Du får inte gå in dit! Är det uppfattat?
Låt honom vara!
Förlåt, mamma.
Men ni gör det hela tiden, och det är inte utomhus. Där finns inga baciller.
Det är okej.
- Du kan inte hindra att vi går in dit. - Du ska få se.
Han lekte bara. Ingen kom till skada.
Vad betyder det? Att Shane är intelligent? Är han smartare än vi?
Det betyder att han kan fantisera fram, vad vet jag...?
En drake? Plötsligt trollas det fram en drake i vårt hem.
Eller en massa drakar.
- Är du rädd för honom? - Så klart! Det bör du också vara.
- Men han är bara ett barn. - Så han kan inte styra sina känslor.
Han kan bli arg på dig för att han inte får se på tv.
Då kan han vilja skada dig. Eller mig.
Eller oss båda! Jag tänker inte ge honom den möjligheten.
- Och du borde... - Hallå?
- Hej, pojken. - Ja?
Vem är det här?
Du vet att du inte får svara i telefon.
- Vem var det? - Han sa att han hette...
...N.N.
Ring inte hit!
Så ni har skapat ett barn? Fin pojke. Var det du som bad om det?
- Vem bad om det? - Min fru.
- Vilken är din koppling till rummet? - Min mamma visade mig det. Nästa fråga.
Finns det nåt sätt att stoppa åldrandet?
För att ta ut nåt utan att det blir till stoft?
Ja.
- Ja, men du vill nog inte veta hur. - Jag måste få veta det.
Du känner till regeln. Inget som skapas i rummet klarar sig utomhus.
Det vet du väl?
Fel!
- Hur blev människan fri? - Inga gåtor, tack.
Vad krävdes det?
Jag... Jag vet inte.
Gud var tvungen att dö, förstås! Har du inte läst Nietzsche?
Människan vill vara fri, men först måste skaparen dö.
Det är bara...
...den naturliga ordningen. Barnen överlever föräldrarna.
- Jag förstår inte. - Jo, det tror jag du gör.
Tänk.
Om din fru dör...
...då blir barnet som hon skapade i rummet en del av världen. Han är fri att leva...
...älska och åldras som alla andra.
Han är fri att skickas till ett mentalsjukhus i resten av livet.
Du är också ett fantasifoster.
- Därför mördade du dem? - Sanningen är...
...att de ville att jag skulle leva, så de visste att de måste dö.
Först dödade mamma pappa, och sen tvingade hon mig...
Det var svårt nog.
Men jag har en fråga till dig, Matt.
Vad tänker du göra?
Ska du döda barnet för att rädda din fru?
Eller ska du döda din fru för att rädda barnet?
Kate?
Du milde, det här är skoj!
Ja, det är sånt här jag gillar!
Kate? Jag är orolig på riktigt. Ring mig, okej?
Eller kom ännu hellre hem.
- Kate här. Lämna ett meddelande. - Fan!
Var är mamma?
Jag vet inte.
När kommer hon tillbaka?
- Jag vet inte. - Du vet ingenting.
Det stämmer.
Vad är ett fantasifoster?
Du sa till mamma att jag är ett fantasifoster. Är det dåligt?
Nej, det är... inget.
Glöm att jag sa det. Ät nu din mat.
Du är inte min pappa!
- Skönt att vi är överens om nåt... - Var är han? Var är min riktiga pappa?
Vad har du gjort med honom? Var är den riktiga? Säg det!
- Säg var min riktiga pappa är! - Hör nu, grabben...
Du har ingen pappa. Du har ingen mamma heller.
Kate är inte din mamma.
- Jo, det är hon! - Nej. Det är hon inte.
Och du är inget riktigt barn.
Vill du veta vad ett fantasifoster är? Det är nåt som inte är verkligt. Som du.
Vet du varför du inte får gå ut? Glöm bacillerna.
Om du går härifrån blir du äldre och äldre,
tills du bara är en liten hög med stoft. Det är därför.
- Du ljuger! - Tror du mig inte?
Sluta!
- Nej! - Gå då!
Se vad som händer! Kom igen!
Minns du nåt mer än de senaste tre månaderna?
Har du några minnen utanför det här huset?
Har du nånsin firat födelsedag?
Du är inte en verklig människa. Du är en idé.
Shane, jag är ledsen.
Jag är verkligen ledsen.
Kan du läsa för mig?
- Var var du? - Ute.
- Jag ringde. - Jag vet.
- Angående det du hörde i telefonen... - Jag vill inte prata om det.
- Shane sover. - Jaha. Bra.
Matt?
Nej...!
Shane?
Kate!
Herregud...
Titta, mamma. Jag är stor nu.
Shane...
Den är inte laddad.
Jag vet var du har kulorna också!
Shane... Ge mig pistolen.
- Jag hatar dig! - Nej!
Se på mig, Shane!
- Du ljög för mig. - För att skydda dig.
Du sa att vi alltid skulle vara tillsammans.
Vill du det?
- Ja? - Ja.
Det kommer att ordna sig.
Kom här!
Det kommer att ordna sig.
Det är okej.
Sluta!
Försiktigt...
Ta det lugnt.
Vad hände?
Du slog dig i huvudet.
Var är Shane?
Matt... Var är han?
Han är död.
Va?!
Hur då?
Vi slogs om pistolen, och han blev skjuten.
Var är kroppen?
Jag gick ut med den.
Det är okej, det är okej...
Kate?
Kate?!
Vad ska vi göra?
Med vad?
Med det här stället.
Jag tror inte jag kan bo här längre.
Varför inte?
Du har mat på läppen.
Vart kan vi ta vägen? Vi har varken pengar eller jobb.
Här kan vi leva på rummet.
Det har varit tufft, men vi kommer över det.
Ät din mat.
Vad vill du göra?
- Vad gör du? - Tycker du om det här?
- Sluta! - Oroa dig inte. Jag såg er två göra det.
Hej, mamma.
Hjälp!
Kate! Kom vi måste sticka.
- Matt? - Ja, det är jag. Kom!
- Han ser ut precis som du. - Kate!
Lyssna inte på honom. Det är rummet. Följ med mig.
Nej, lyssna inte på honom. Kate, det är jag.
Följ med mig, Kate.
Nyckelpigan...
- Det är jag. - Ja, nyckelpigan...
Kom, så går vi.
Shane!
Fan också...
Vi är kvar i rummet.
Han leker med oss.
Jag har en idé.
Mamma.
Pappa.
Pappa!
Mamma?
Det är okej, mamma.
Mamma! Nej!
Kom igen!
Mamma!
Nej! Mamma!
Mamma!
Mamma...
Snälla!
Mamma...
EN MÅNAD SENARE
Öppna, älskling. Jag har köpt kaffe.
Kate?
Översättning: Richard Schicke