Forfalskninger.
Etterligninger.
De er overalt.
Noen er enkle å oppdage.
IKKE EKTE LOCH NESS-MONSTERET
Noen tok litt lengre tid å finne ut av.
MIMESKANDALE FØRER TIL AT GRAMMYEN MÅ GIS TILBAKE
Fra valutaen vår...
Han ser ut som meg.
Til dingsene våre.
Fra medisinen vår til klærne våre med logoer på.
Forfalskninger suger hvert år flere milliarder dollar
fra den globale økonomien.
Det er deres skumle evne til å effektivt imitere det ekte
som gir dem makten.
De kan underminere merkevarer verdt flere millioner dollar,
ødelegge tilliten til myndighetene
og betale for virkelig fæle ting.
Terrorister kan bruke etterligninger til å finansiere angrepet sitt.
Fy faen!
Hvordan slipper falsknerne unna med det?
Det skal vi til å finne ut av.
Ja, dette er falskt.
Akkurat som moren din.
Hva?
FORFALSKNING DREPER ØKONOMIER (OG HJELPER DEM)
Enten man liker det eller ei, er vi alle forbundet av penger.
Jeg heter Kal Penn, jeg utforsker dette store udyret
som er den globale økonomien.
Dette store udyret som er den globale økonomien
Penger. Vi bruker dem til å betale gjeld,
til å kjøpe gode tider og vi sparer dem for dårlige tider.
Men i USA har falske penger vært i omløp
nesten like lenge som ekte penger.
Hvem beskytter valutaen vår
når falsknere går etter våre døde presidenter?
Jeg er i nasjonens hovedstad for å finne ut av det.
-Dette er Secret Services hovedkvarter. -Takk.
Denne bygningen har alle store avdelinger som Secret Service opererer i.
Det forklarer alle trappene.
Møt Secret Service-agent Trent Everell.
SPESIALAGENT I SECRET SERVICE
Sånn ser de ut uten solbriller og ørepropper.
Mange vet ikke at Secret Service
etterforsker falske penger.
Alle tror at dere beskytter presidenten og presidentens familie.
Grunnen til at Secret Service ble opprettet,
var at da borgerkrigen tok slutt,
ble det rapportert at mellom en tredjedel og halvparten
av alle penger i omløp, var falske.
-Jøss. Så mye? -Så mye.
Så 14. april 1865
begynte president Abraham Lincoln å skissere planen
om å skape Secret Service.
Senere den kvelden, med lovforslaget om å skape Secret Service
ferdigskrevet på pulten sin,
forlot Abraham Lincoln Det hvite hus og dro til Ford's Theatre,
der han ble drept av John Wilkes Booth.
Jøss!
Under borgerkrigen hadde ikke USA én enkel valuta.
Bankene kunne trykke ethvert dollar-beløp på alle mulige måter.
Det gjorde det veldig lett å forfalske penger.
En overflod av falske sedler førte til inflasjon.
Prisen på en halv kilo te økte til 35 dollar,
mens en tønne mel ville koste deg 1000 dollar.
Dette førte til USAs første trekk
for å bli kvitt falskmyntnere.
Jeg tror du vil like den neste delen.
Du skal få møte en av mine kollegaer, Irina,
som er en av dokumentanalytikerne våre.
Velkommen til etterforskningsavdelingen.
Takk.
Jeg skal ta deg med til prøvebiblioteket
og se på den faktiske samlingen av falske sedler
som Secret Service har her.
Vi skal se på penger.
Irina Geimans jobb er å sørge for
at nasjonens valutasystem er beskyttet.
Secret Service ser rundt 2,5 millioner
falske sedler i året.
Irina er alvorlig hva angår penger.
FALSKE DOKUMENTER-SPESIALIST
Jeg har lagt ut noen forskjellige falske sedler,
og to ekte.
Så for eksempel er alle disse ekte.
-Ok. -Du kan holde dem.
-Takk. Jeg setter pris på det. -Nei, nei, kompis.
-Ikke? -Du kan virkelig ikke gjøre det.
Siden Secret Services oppstart
har USA vært i et kappløp mot falskmyntnere
for å beskytte pengene våre og tilliten amerikanere har til dem.
Her er noen sikkerhetstrekk som er veldig enkle å huske.
For eksempel, om vi ser på den i gjennomfallende lys,
ser vi at det er bilder bygget inn i papiret.
Det er et bilde av et stort femtall der, ser du?
Og tre små femtall til venstre.
Og det er en tynn liten stripe
til høyre for portrettet.
Det er kult.
Hundre dollar-seddelen vår har noe ekstra. Vi kaller det et 3D bevegelig bånd.
Om du vender seddelen bort fra deg og bakover,
beveger bildene seg opp og ned.
Det er derfor at når du er rik og går på butikken,
-så gjør kassaarbeideren sånn. -Ja.
Før de sier at de ikke tar imot 100-sedler.
Her er noen andre forfalskninger som vi har sett ofte.
Legger du merke til noe ved dem?
Ok.
Selv Ben Franklin er ikke overbevist av denne.
Denne ser ut som Grant fant ut hvor mange konføderasjons-statuer som finnes.
Vent litt. Han her ser mer ut som meg
enn som Abraham Lincoln.
Mye av det Secret Service gjør, er utdanning.
Vi kontakter folk
og reiser rundt verden og lærer folk
hvordan de kan kjenne igjen ekte valuta.
Ettersom falskmyntnere blir mer høyteknologiske,
har USA måttet finne på nye sikkerhetstrekk
for å passe på at pengene er så trygge for falskmyntnere som mulig.
Uten deres innsats ville landet hatt store antall
falskmyntner-mesterhjerner som vil ødelegge en økonomi.
Vær hilset, verdensborgere.
Jeg er Falskmyntneren.
Jeg destabiliserer verdens myndigheter.
Ikke med atomstridshoder,
men med en enkel kopimaskin.
Jeg kan skape inflasjon ved å trykke på en knapp.
Tviler du på meg? Bare spør Jugoslavia.
Det stemmer. De finnes ikke mer!
Falske sedler sendte Jugoslavias økonomi i knestående
midt i en borgerkrig!
Du kan ikke stoppe meg, Milosevic.
Skurker med krympestråler tenker så smått.
Jeg krymper verdien på sedlene i lommeboken din
ved å lage mine egne.
Bomber er så primitive.
Å slippe sedler kan gjøre like mye skade.
Hvorfor ville Hitler ellers ha laget falske pund under andre verdenskrig?
Storbritannias sentralbank måtte trekke tilbake alle sedler over fem pund!
TYSKLAND SLIPPER FALSKE SEDLER
Jeg sikter meg inn på kontantbaserte økonomier, skader verdens fattigste.
Om du finner noen verre enn meg, vil jeg gjerne møte dem.
Så jeg kan kopiere dem til masseproduksjon!
Frys, din falskmyntner.
Det er Falskmyntneren.
Herme-katt, angrip!
Skulle ønske jeg aldri hadde klonet deg, herme-katt.
Det er på tide å bringe deg for retten, Falskmyntneren!
Hva? Hvor ble han av?
Din tosk! Jeg er overalt!
Spesielt i kontant-baserte økonomier!
India er et land med over 1,3 milliarder innbyggere,
og mesteparten av transaksjonene deres gjøres med kontanter,
som gjør landet spesielt sårbart
for falskmyntneriets destabiliserende virkninger.
Hva kan jeg gjøre med disse gamle sedlene?
Sir, du kan ikke kjøpe noe med dem. De har ingen verdi.
Ingen vil godta dem?
Nei. De indiske myndighetene har erklært dem ugyldige.
Hva kan jeg gjøre med dem?
Du kan rive dem i stykker.
Du kan ikke kjøpe noe verdt én rupi en gang med disse, sier han.
Hvorfor ble mange stabler av Indias valuta
plutselig verdiløse?
I 2015 opplevde India en skremmende økning
av falske rupier,
spesielt 500 og 1000-rupi-sedlene.
Mye av det hadde blitt pumpet inn fra Pakistan
for å forstyrre Indias økonomi.
Så i 2016, i et trekk som sjokkerte landet...
VENNLIGST VENT PÅ STATSMINISTERENS TALE TIL FOLKET PÅ ENGELSK
...gjorde landets statsminister tiltak
for å beskytte Indias kontanter.
Fiender fra andre siden av grensen...
STATSMINISTER
...har gjennomført operasjoner med falske sedler.
Falsk valuta, falske sedler
og terror.
For å bryte ut av korrupsjonens og svarte pengers grep,
har vi bestemt at 500 rupi-
og 1000 rupi-sedlene
som er i bruk nå,
ikke lenger vil være lovlig betalingsmiddel
fra midnatt i kveld.
Det statsministeren gjorde, kalles "demonetisering".
Det er ikke et nytt konsept.
I fortiden har land brukt det spesifikt for å bekjempe inflasjon
eller skattesnytere,
men ikke for å bekjempe falskmyntneri.
Og det er ingen grunn til panikk.
For å hjelpe dere med å forstå hvordan det fungerer,
se for dere at USAs myndigheter i kveld fortalte dere
at 20-, 50- og 100-dollarsedler ikke lenger var gyldige.
Det er nøyaktig hva som skjedde med over 85 prosent av Indias penger.
Statsministeren ville beskytte Indias økonomi
mot de falske sedlene
ved å kaste de gode ut med de dårlige,
men det fikk utilsiktede konsekvenser.
FINANSANALYTIKER
Gergi Bhattarcharjee er en finansanalytiker
som hadde orkesterplass til demonetiseringen i 2016
og dens innvirkning på det indiske folk.
Hvordan påvirket demonetiseringen alle disse menneskene?
Stort, tror jeg.
Alle du ser her rundt, får betalt i kontanter.
Du vil nok ikke kunne betale dem med sjekker,
for de har ingen verdi for dem.
Hvordan hørte du om demonetiseringen?
Hvordan bredte den først om seg?
Det var på TV.
Nyhetene kl. 20.00. Plutselig talte Narendra Modi,
statsministeren.
Og han snakket om noen sedler som ikke lenger skulle eksistere
fra det øyeblikket av.
Grunnen som ble gitt,
var at falske penger måtte stoppes.
Og sakte, etter en halvtime, 45 minutter,
så jeg køer slange seg
til alle minibankene.
For de forstod ikke hva som skjedde.
Det var kaos.
Landet var ikke klare til å gjøre det statsministeren hadde avgjort.
Oppdatert valuta ble skrevet ut,
men Indias minibanker gikk fort tomme for de nye sedlene,
og noen av dem passet ikke i bankmaskinene.
Folk døde på grunn av dette.
For plutselig gikk en person midt ut i ødemarka
konkurs.
Bønder døde, arbeidere døde,
fordi de ikke hadde nok penger til å komme gjennom det.
Hva spiser de? Hvordan skal de brødfø barna sine?
Så folk døde på grunn av dette?
Så klart.
Demonetisering ledet til så mange andre ting,
annet enn å sette fokus bare på falske sedler.
Så hvorfor skjedde dette?
India har utrolig talentfulle økonomer.
Hvem ga statsministeren råd?
Hvorfor var dette et så drastisk trekk?
Det blir sagt at det var mellom åtte og ti personer
som visste om demonetisering.
Men en person ved navn Mr. Anil Bokil
var angivelig den som ga statsministeren ideen.
Men det skjedde ikke som det ble presentert.
Dette er Anil Bokil...
DEMONETISERINGS-ARKITEKTEN
...lokalt kjent som Guru-Onkel.
Han påstår å være på et oppdrag for å redde Indias økonomi.
Han satte sammen en teori om at Indias finanskrise
enkelt kunne løses med demonetisering.
Og for å gi teorien troverdighet,
gjorde han det alle andre gjør.
Han laget en PowerPoint.
Guru-Onkel presenterte PowerPointen sin
og argumenterte for demonetiseringens fordeler
over hele India.
Etterhvert klarte han å skaffe
et ni minutter langt møte med påtroppende statsminister Modi.
Modi bestemte seg for at han likte det han hørte,
til tross for at Guru-Onkel ikke er økonom,
han jobber ikke for myndighetene,
og han har ingen bakgrunn i å lage lover.
Hei.
Jeg møter Guru-Onkel og hans tankesmie eller tilhengere
kjent som ArthaKranti.
Hans lille gruppe har klart å påvirke
mye av Indias økonomiske tankegang.
-Hei, folkens. Står til? -Hallo.
Jeg har jobbet her før.
Jeg klart ikke å komme meg til India innen den tiden...
Så du mistet dem.
Jeg har alt dette.
Det er verdt nesten 400 dollar.
Det er ikke verdt noe.
Det blir ikke støttet av noen gullstandard eller noe.
-Så de er tapt. -Ja.
Ok.
Gjennomføringen av demonetisering
og denne økonomiske omstillingen,
hvordan knyttes det til falske penger?
Penger i India er i en veldig rå tilstand.
Vi bruker mer kontanter enn digitale penger.
Digitale penger er en avansert versjon av penger,
som er pålitelig.
Men når man følger kontantpraksis, eller valutapraksis,
etterlater ikke hver transaksjon noen fotavtrykk.
Så falske penger var noe stort vi måtte jobbe med.
Og hvordan det ble jobbet med,
og hva var forskjellen mellom ditt forslag for demonetisering
og realiteten som ble innført av Modi-regjeringen?
Vi trodde aldri at 86 prosent av verdien vår
ville bli demonetisert på én gang.
Vi foreslo å bare trekke 1000 rupi-sedlene.
Etter seks måneder kan man ta 500-sedlene.
Men det som skjedde, var en løsning som satte helt stopp.
Så det førte til mye smerte i samfunnet.
Men operasjonen var nødvendig.
Om et land må gå så langt for å bekjempe falske penger
og redde økonomien sin,
bør fordelene være store.
Det er mye å ta inn over seg,
så jeg skal møte en lokal forretningseier for å finne ut mer
og bli kvitt litt av stresset.
-Vikash. -Hei.
FORRETNINGSEIER
Vikash Kapur eier et indisk produksjonsselskap
som selv har kjent demonetiseringens virkninger.
Men hva tenker han om statministerens endringer?
Jeg tror han gjorde det rette.
Og det krever mot å si til 1,3 milliarder mennesker
at pengene deres er verdiløse.
Om jeg var i hans posisjon, ville jeg ha gjort det samme,
for jeg har sett falske penger.
Det som skjer, er at når du setter falske penger
inni banken, så har de... Man vet ikke selv om det,
men når du setter dem inn, får de maskiner til å sjekke.
Og om de finner en falsk seddel,
sier de til deg at den er falsk, og du taper de pengene.
Du taper de pengene, ja.
Så demonetiseringen og alt det, da det skjedde,
var det så mange historier om kom ut,
og det var da den ekte sannheten kom ut,
at det faktisk er så mye falske penger
som har kommet seg inn i systemet,
inn i landet.
Hvilke utfordringer så du
i samfunnslagene under middelklassen?
Det var smertefullt.
Vi måtte stå i kø.
Folk måtte ta seg fri fra jobb.
Så det var vanskelig.
Men så ser jeg på helheten.
Helt siden dette skjedde,
vet jeg at antall skattebetalere har doblet seg.
Og du sier at grunnen til at folk betaler mer skatt,
er at de ble tvunget til å åpne bankkontoer
og at det nå fins en oversikt over hva de tjener?
Nettopp. Og det har blitt gjort enkelt.
Det er betaling på nettet, man kan åpne bankkontoer
hjemme i landsbyene.
Og det hjelper folk med å forstå økonomien.
Det utdanner dem.
De blir opplært i hvordan man virkelig gjør det.
Vanskene som folk følte i forskjellige økonomiske klasser,
du vedgår at det var tøft,
men du vedgår også at det måtte skje,
for det var ingen annen måte å bli kvitt...
Ja.
Ja, absolutt. Jeg vedgår det.
For jeg tror det var på tide.
For når alt det skjer,
hjelper det myndighetene med å gjøre mer.
Bedre medisinske fordeler, bedre infrastruktur,
bedre veier, bedre skoler.
Om myndighetene har penger, kan de betale bedre lønninger,
man får bedre lærere,
barn kan gå på offentlige skoler. Alt vokser.
Så alt det legges sammen,
som jeg syns er flott,
og det er det landet trenger.
Så etter all denne innsatsen,
hvor er India nå?
Er falskmyntneri ikke lenger et problem?
Ikke helt.
Det viser seg at de nye sedlene allerede blir kopiert.
DEMONETISERING STOPPER IKKE FALSKE SEDLER
Så kunne India ha håndtert problemet på en annen måte?
I møte med sitt eget falskmyntneri-problem
brukte EU en annen tilnærming,
og prøvde å gjøre falske sedler enklere for alle å oppdage.
Dette er kult.
Dette er en nevroforskers kontor.
-Hule. -Hule.
Nettopp. Ja.
David Eagleman er nevrovitenskapsprofessor ved Stanford University.
Og hans laboratorium ser ut til å være Sky Malls hemmelige hovedkvarter.
I 2013 ble han rekruttert av den Europeiske sentralbanken
for å designe en seddel som var motstandsdyktig mot forfalskning
med sin kunnskap om sanseerstatning
og hjerneplastisitet.
Så vi har nok mye til felles.
Du er en nevroforsker.
Hvordan blir en nevroforsker involvert i å designe penger?
NEVROFORSKER
En stor del av å forstå falskmyntneri
er å forstå hva folk faktisk ser
og hva de ikke ser.
Myndighetene legger mye penger i sikkerhetsfunksjoner
som vi vanligvis ikke ser om vi ikke ser etter dem.
-Interessant. Ok. -Ja.
Så den europeiske sentralbanken hadde en kampanje
der de prøvde å få folk til å se på penger,
der de sa: "Heller enn å bare gi en seddel videre,
"stopp og se på den, virkelig følg med på den."
Men det virket ikke.
For om noen gir meg en falsk 50-dollarseddel,
vet ikke jeg om den er falsk,
og om jeg gir den videre og det virker, så har det ikke noe for meg å si.
Så de prøver å finne ut
hvordan vi kan designe seddelen bedre.
Sånn begynte de å se på nevrovitenskap.
Og hva var dine forslag? Hva endte de opp med å gjøre?
Jeg ga dem noen forslag.
Det første var
at alle pengene i Europa burde ha samme størrelse.
-For sedlene deres er... -Nettopp.
Sedlene deres har forskjellige størrelser, og om de har samme størrelse,
så må du faktisk se på den et øyeblikk lenger
for å se åpenbare forskjeller.
Men er det forskjellige størrelser,
føler du at du allerede vet hva det er, og du sender den videre.
Det andre var at de som vannmerke på sedlene
har en bygning.
Og det viser seg at vi ikke har så stort nevralt område
for å kjenne igjen hva som foregår med bygninger.
Vi har mye for hva som foregår med ansikter.
Og det viser seg at vannmerker
er det vanskeligste å forfalske.
Så til slutt satte de inn et vannmerke av Europa,
den mytiske figuren.
Min tredje anbefaling
var at det er så mye på seddelen som distraherer deg,
som ikke har noe med seddelens sikkerhetsfunksjoner å gjøre.
Så dette vil jeg at du skal gjøre.
Ta denne seddelen og se på den i fem sekunder.
Ok.
-Ja. -Gi den tilbake,
så får du en ny en. Si forskjellen.
Jeg kan ikke si hva forskjellen er.
Ok, det illustrerer poenget,
jo mer du har på en seddel,
jo vanskeligere er det å oppdage de åpenbare forskjellene.
Disse sedlene er faktisk ganske ulike.
Om du ser på hologrammet på dem,
som er det ene sikkerhetstrekket
som myndighetene betaler mye for.
Jøss. Det er veldig subtilt.
Det er super-subtilt, og her er saken.
På grunn av alt det andre på der,
er det vanskelig for deg å se det.
Dette er, ja, jøss.
Så jeg sa: Dere bør ha
en helt tom seddel
med et enkelt hologram i midten
og bli kvitt alt det andre som er distraherende.
Jeg skjønner hva du sier.
Der enkelheten er noe
forbrukere kan sjekke veldig raskt.
Nettopp. Så Den europeiske unionen
mente det var et ganske godt forslag,
men de kom frem til at de rett og slett ikke kunne gjøre det.
Fordi land virker verdige
når de har vakre penger. De ser viktige ut på den måten.
Så man kan ikke ha
en seddel som er helt tom med bare et hologram på,
selv om det ville være mer fornuftig.
Så det er litt forfengelighet knyttet
til hva myndigheter vil ha på valutaen sin?
-De vil ha en merkevare? -Ja, akkurat.
Det er sprøtt at forfengelighet setter nasjoners valuta i fare,
men det gir vel mening.
Vi vil alle se bra ut, men ikke alle har penger til det.
Der kommer falske merkevarer inn i bildet.
De merkevarene vi kjenner til, elsker og har på oss,
blir forfalsket rundt hele verden.
For eksempel kan en ekte Hermès-veske
koste over 100 000 dollar.
Men du kan skaffe en falsk versjon for et par hundre dollar.
Sånn stjeler forfalskninger 460 milliarder dollar
fra legitime firmaer hvert år.
Hong Kong er et globalt finanssentrum.
Og på grunn av sin nærhet til Kina,
der opphavsretten sjelden blir håndhevet,
er Hong Kong markedsplassen
for nesten 25 prosent av verdens forfalskede varer.
Så hva er ekte og hva er falskt?
Og hvem gjør noe med det?
Det er spørsmålene jeg er her for å finne svar på.
Kal, dette er Hong Kongs Ladies' Market.
Vi skal gå gjennom her og se mange folk
fra hele verden
som kommer hit for å kjøpe mange falske produkter.
Ok.
All denne trafikken er drevet av etterspørsel fra, for eksempel, USA.
Ted Kavowras, en tidligere politimann i New York,
bekjemper nå forfalsknings-forbrytelser internasjonalt.
Han blir ansatt av globale merkevarer som mistenker at deres produkter
blir forfalsket.
Om du jobber imot forfalskning,
enten som jobb, som politi, eller selv som firma...
PRIVAT ETTERFORSKER
...må du angripe alle de forskjellige nivåene.
Så å angripe der det blir solgt,
er en av måtene man kan prøve å stoppe forfalskninger på.
Disse Paul Frank-hodetelefonene, ikke sant?
Hundre prosent falske.
-Dette er åpenbart forfalskninger. -Ja.
Her er Star Wars, Spider-Man og...
Marvel-tegneserier som ble gjort om til filmer.
My Little Pony.
Dette markedet er dit en turist ville dra for å kjøpe ett eller to produkter,
men storinnkjøpere fra andre land ville dra rett til fabrikken.
Hva mener du med "storinnkjøpere"?
Storinnkjøpere kjøper en container og selger innholdet i hjemmemarkedet sitt.
-En shippingcontainer? -Ja, en seks eller 12 meters container.
Så en storinnkjøper kjøper en hel shippingcontainer med sånne ting.
Mange av dem.
-Så mitt fokus er å hindre fabrikken... -Jeg skjønner.
...i å produsere det, så det ender opp her.
Ted jobber fra sitt Hong Kong-kontor
som er stappfullt av forfalskningene han har beslaglagt,
blandet med vibbene av en actionhelt.
Å samhandle med dem og skaffe bevis for aktivitetene deres
er nøyaktig det vi gjør.
Og vi gjør det ved å utgi oss for å være innkjøpere fra utlandet.
Og da må vi gå undercover
og dokumentere hva de faktisk gjør.
Det er så kult.
Jeg spiller en arabisk prins eller en mexicansk narkotikalanger.
Eller så er jeg bare en forretningsmann og...
Jeg er interessert, for jeg føler at
når jeg må trekke meg fra skuespill...
Så kan du gjøre min type skuespill?
Jeg kan komme hit, og så kan du ansette meg for å gå undercover.
Hva er det mest interessante dere har beslaglagt?
Det mest interessante er nok narkotikatest-settene.
De har falske...
...anatomiske deler av deg
som lar deg ta en urintest.
Som en falsk pikk som tisser?
Ja, og de ble forfalsket.
Vent.
Så det finnes en ekte versjon av dette.
Ja.
Men dette er en piratkopi.
Ja.
Så de som produserer dette,
det reduserer fortjenesten deres såpass?
Ja.
Det må være ganske flaut
om noen finner ut at du har en falsk falsk penis.
Men det finnes piratkopierte produkter som faktisk kan være farlige.
-Hva er det? -Det er falske strømbrytere.
Nei. Falske, som at de ikke virker?
Eller har de bare lavere kraft?
Det finnes fabrikker som lager falske
og de bruker mindre aluminium i kobber for ledeevne.
Men problemet med det er at om der er mindre kobber
og mer aluminium, så er det lettantennelig.
-Pokker. -Det er et stort sikkerhetsproblem.
Hvor ender sånne ting opp? Hvem kjøper dem?
La oss si at du er en byggeleder i et byggefirma,
ville du vite at du kjøper farlige forfalskninger?
Forbrukeren, sluttbrukeren, ville ikke vite det.
En bryter som kan gjøre at en bygning antennes mens et barn sover,
når du har snakket med disse folkene,
er det en forståelse for hva de gjør
og de bare bryr seg ikke?
-De bryr seg ikke. -De bryr seg ikke.
De vet om det. Hvordan kan man ikke?
De er villige til å gjøre dette og ikke bry seg om andre folk.
Jøss.
Dette blir ganske dystert og litt skummelt.
Falsknere er ikke bare småskala-skurker
som henger på gatene.
De opererer mye mer komplekst enn jeg innså.
Om bare jeg hadde en ekspert
som kunne fortelle meg om hvor mørk denne kriminaliteten blir.
Alastair Gray har vært åndsverk-etterforsker
i over et tiår.
Han sier at Internett er forfalskninger og kopiers neste grenseland.
Det vi ser på gatenivå,
er bare ett lag av hvor alt dette stopper,
og det er sluttpunktet som forbrukerne ser.
Men dette endret seg.
ÅNDSVERK-ETTERFORSKER
Jeg tror flere transaksjoner blir utført på nettet nå.
Internett er som Det ville vesten.
Jeg har aldri tenkt på Internett-delen før.
Er det sånn mange folk får disse tingene?
Ja, det er nesten en evolusjon innen forfalskning
der det nesten går over på merkevaremisbruk.
Så om du er en merkevare og du selger populære produkter,
vil falsknere nå imitere ekte sider,
de tar bilder fra en offisiell side,
de har logoene og alt. Det bare føles ekte.
Så folk som leter etter et kupp,
vil være de som faktisk blir lurt
til å kjøpe forfalskninger.
Hvor mange involverte i den forbrytelsen
vet hva de gjør?
Webdesignerne, folkene som jobber der,
tror de at de jobber for et legitimt firma eller tror de...
Vet de at de jobber for en forbryter?
Det kan være begge deler. Det var en utrolig historie
der det var en hel Apple Store i Kina
som ikke var en Apple Store.
-Gi deg. Virkelig? -Ja.
Alle brukte en Genius-T-skjorte, alle merkevarene var der.
De ansatte på butikken trodde at de jobbet for Apple.
-Det er sprøtt. -Ja.
Forfalskninger påvirker alle bransjer.
Det er 700 000 dødsfall i året
som blir tilskrevet forfalsket medisin.
Jøss.
Og det er der det blir skummelt.
Man leker med folks liv.
Om folk kjøper det og tror at det virker,
men så gjør det ikke det, så...
Da er leken slutt.
Hva er andre ting som påvirker offentlig sikkerhet?
Det har blitt bevist at terrorister kan bruke piratkopier
til å finansiere angrepene sine.
Jøss.
Paris-angrepene i januar 2015.
Chérif Kouachi hadde kjøpt forfalskninger på nettet i Kina
og solgte dem på markedet i Paris
og klarte å tjene inn mellom 30 000 og 50 000 euro,
som han brukte til å finansiere turer til Oman
og Yemen, for å få trening av al-Qaida.
Fy faen.
Så Paris-angrepene ble direkte finansiert
av folk som kjøpte piratkopierte T-skjorter og produkter.
Ja.
Det er sprøtt. Det er veldig trist.
Det er utrolig hva man får tilbake for investeringen.
Om du produserer T-skjorten for under en dollar,
så skaffer du et merkevare-merke du kan ha på den,
så kan du selge den for 400 ganger det.
Og veldig få piratkopieringer ender opp med fengselsdom.
I de fleste tilfeller får man en liten bot
og så er du klar til å gjøre det på nytt.
Hvorfor ikke, når du kan tjene så mye?
Jeg visste at å etterforske piratkopiering
kunne føre meg inn i en kriminell underverden,
men jeg håpet det skulle være som
en morsom Fast and Furious- kriminell underverden,
med raske maskiner, kule kallenavn og sånne ting.
Vent. Mitt neste møte er med en fyr ved navn...
Trappy. Det er ikke mistenksomt.
Og det er i dette avsidesliggende papirlageret
som ser ut som et hjemsøkt Dunder Mifflin.
Hva er dette stedet?
Er det en racerbane for droner eller er det et papirlager?
-Vel... -Eller begge deler.
Det er et papirlager i ukedagene,
og i helgene bygger vi racerbanene våre her.
-Vi har videobriller. -Ok.
Så vi ser gjennom dronens perspektiv.
Dronen er en forlengelse av deg selv,
og du navigerer gjennom alle slags områder.
Det var krasj i luften. Han klarer seg.
ADM. DIR.
Trappy kjører ikke bare droneløp i kompisens lager i helgene.
Han eier også Team BlackSheep,
som produserer mange forskjellige dronekomponenter
og tilbehør for hobby-markedet.
Problemet er at droneindustrien
er veldig sårbar for piratkopiering.
Trappys firma er ikke stort nok til å ansette noen som Ted Kavowras.
Så hvordan holder han seg foran falsknerne?
Firmaer på vår størrelse,
spesielt i markedet vi er i,
har ingen forretningssak der de kan overholde patenter,
eller ha patenter i utgangspunktet.
For innen vi får en patent,
er produktet alt utdatert og tatt ut av butikkene.
Hva er de forskjellige typene piratkopiering som dere møter?
Vi differensierer mellom tre typer mennesker.
Man har de helt enkle piratkopiererne,
de produserer noe som ser helt ut som produktet ditt
med din merkevare på.
Så har du klonerne.
De lager noe som ser ut som ditt produkt,
men setter sitt eget navn på det.
Og så har vi hermegåsene,
de gjenskaper produktet ditt.
Så de tar produktet ditt fra hverandre,
finner ut av teknologien i det,
FoU, alle innovasjonene i det,
og bruker det i sitt eget produkt.
Vanligvis tar det rundt seks måneder
før en seriøs kopi blir sluppet ut på markedet.
Men det tidsrommet har også minsket dramatisk.
Så de når oss igjen.
Skadet det dere? Hvilke deler av det...
Den virkelige skaden kommer fra hermegåsene
som tar mesteparten av innovasjonen
uten å faktisk måtte betale for noe av forskningen og utviklingen.
Og så kan de sette prisene mye lavere,
og vi må følge etter.
Hvordan bekjemper man det?
Vi er veldig kreative i måten vi bekjemper problemene på.
Ok.
Når vi blir kopiert, prøver vi å slippe nye innovasjoner
som så starter hele syklusen på nytt.
For eksempel dette produktet.
Dette er en fjernkontroll-link.
Den går opp til 100 kilometer.
Dette er et veldig innovativt produkt som vi har utviklet.
Det er FoU-intensivt.
Radiofrekvens-spesialister arbeidet på det i over to år.
Og kopien av det blir nå solgt til selvkostpris.
Men for to år siden
så vi for oss dette,
og vi har skjulte egenskaper som ikke ennå er avslørt.
Kult.
Så over tid vil vi slippe nye innovasjoner
som allerede er i produktet,
som vil tvinge alle som valgte hermegåsene
til å kjøpe på nytt.
Som gjør det dyrere for dem i langtidsperspektiv,
så da ser de til slutt lyset
og kjøper de ekte varene.
Dronemarkedet flyr forover
med fantastisk ny teknologi
de ikke ville måttet innovere var det ikke for hermegåser.
Det er vanskelig å tro at innovatører og hermegåser hjelper hverandre.
Men det er like stor del av den naturlige økonomien
som naturen.
Forholdet mellom oppfinnere og hermegåser
er som forholdet mellom jeger og åtseleter.
Gud, jeg er sterk.
Jeg er den beste til å drepe din art.
De har utviklet seg til å ha et symbiotisk forhold,
selv om det noen ganger innebærer fiendtlighet.
Jøss! Se på denne tingen!
Den ser fantastisk ut. Tuller du?
Hei, der. Dra til helvete, gribb.
Dra til helvete!
Denne balansen blir overholdt i økonomien
med åndsverksbeskyttelser kjent som patenter.
Jeg eier rettene til dette byttet.
Jeg eier dem, så stikk.
Ok, greit. Jeg skjønner det.
Jeg får ikke noe ferskt kjøtt.
Jeg må vente til det råtner, som en andreklasses borger.
Ja, det stemmer.
Ok.
Jegeren, som oppfinneren...
Det er mørt.
...blir belønnet for sitt harde arbeid med et midlertidig monopol...
Å, ja. Sånn ja.
...der det eksklusivt kan sluke innovasjonens resultater.
Kom igjen. Tiden er ute. Det er min tid å få litt.
Nei!
Øynene mine!
Dette er mitt. Hele byttet.
Og jeg skal spise litt i morgen,
og så skal jeg spise litt dagen etter det.
Takket være min ekstra beskyttelse her.
-Slutt opp! -Jeg har det ikke travelt.
Nebbet mitt!
Jeg kan kanskje ta meg en lur, faktisk.
Sånn bremser innovasjonen opp når patentbeskyttelsen er for sterk.
Oppfinneren er ikke like motivert til å jakte etter det neste gjennombruddet.
Men, om det ikke fantes beskyttelse i det hele tatt,
kunne åtseleterne flytte rett inn.
Kom inn hit, folkens. Nyt dette kadaveret.
Hva? Kom igjen!
Å, ja.
Her går åtseleteren fra harmløs snylter til dødelig parasitt.
Det er gribbetid!
Om jegeren ikke kan få belønning for arbeidet sitt...
Det er så ekkelt.
...har den ikke ressursene til å jakte ned det neste dyret.
Akkurat som når oppfinnere ikke tjener penger på produktene sine,
så mangler de finansiering til forskning og utvikling
av den neste store oppfinnelsen.
Vet du hvor lenge jeg krøp rundt i buskene
og fulgte etter denne tingen, din deformerte kalkun?
-Du, jøss! -Hei, jøss!
Naturen, som økonomien, kan være fæl.
Jeg stikker.
Lykke til med å jakte på antilope selv fra nå av.
Greit.
I dette scenarioet, uten jegeren
som sørger for banketten som holder økosystemet oppe,
vil de begge dø.
Deres løse skinn vil skrelles av deres avmagrede skrotter,
og om de er heldige, vil de gjøres om til frakker.
-Jøss! -Ja, vi hører deg.
Det er ikke greit.
Beklager.
Av respekt ville jeg aldri kle meg i deg.
Takk, og jeg ville aldri kle meg i deg.
-Takk. -Ja.
-Håper dere har lært noe. -Ja.
-Ha det fint. -Du også.
Sees senere.
Friheten til å kopiere andres ideer er en nødvendig del av innovasjon.
Noen bransjer trives i et miljø
der hermegåser og oppfinnere lever i harmoni.
De som virkelig gjør det riktig,
kan tjene helt vilt mye penger.
Det flotte med kopier av luksus-designer
er at det er som en inngangsport.
Man får en liten smak, man blir spent på merkevaren,
man bruker kopien og tenker:
"Jøss, jeg vil ha en ekte Gucci."
Så det er som moteavhengighetens heroin.
Johanna Blakely leder en mediafokusert tankesmie
som har utforsket åndsverklover i USA
og deres innvirkning på innovasjon.
Hva er forskjellen på en kopi og en piratkopi?
En kopi er helt lovlig
i moteindustrien.
Og det betyr at noen har basert en annen design
på noen andres design.
Så ingen eier noe av det.
Det folk eier i moteindustrien,
og jeg tror dette er veldig bra for industrien,
er navnet sitt.
De eier merkevaren sin.
Interessant.
Én grunn til at du ser disse veldig dyre veskene
helt fulle av logoer
er fordi det er det de som kopierer, ikke kan kopiere.
Ok, jeg skjønner.
Så om logoen er vesentlig i kjolens design,
er det veldig vanskelig å kopiere den.
Og det lar forbrukeren
forstå hva de kjøper.
Som er bra. Folk burde vite det.
De tar et informert valg.
Ok, jeg skjønner hva du sier.
Så om et luksus-merke selger en veske for...
Jeg vet ikke, hvor mye koster vesker?
-Obskønt mye. -Ok.
-Obskøne priser. -Tusenvis?
-Å ja. -Greit, 10 000 dollar for en veske?
-Ja visst! -Virkelig? Er det normalt?
-Mer? -Gå til Barneys!
-Nei! -Nei.
Det vil gjøre deg målløs.
Ok, si det koster 10 000 dollar for en veske,
og så lager noen en lignende veske,
men den har ikke logoen.
-Er det helt greit? -Helt greit.
Og det er fordi motedesign er praktiske varer.
Og fordi de har en praktisk mening,
er de ikke kvalifisert for åndsverksbeskyttelse.
Som er så ironisk, for vi tenker på mote
som veldig fantasirikt, morsomt
og helt unyttig.
Vi glemmer at den underliggende meningen
er å dekke våre nakne kropper.
Ja, og hvilken nytte har det?
Det er på grunn av mangelen på beskyttelse av åndsverk
at mote har blitt til en kunstform.
Det er mange incentiver
bygget inn i en bransje
der du kan bli kopiert når som helst.
Det har blitt en vitenskap
å kopiere luksus-designerne.
Og de klager så klart på det,
men når en stil bli kopiert,
betyr det at du er en trendsetter.
Du har blitt kopiert.
Da forstår du samtiden din.
-Kronen er din. -Ok.
Men det betyr at trendsetterne
må komme seg vekk.
-De må gjøre det neste nye. -Det er ikke kult mer.
Nei, de vil ikke...
De kan ikke være en del av flokken.
Nei.
Ok.
Og det virkelig interessante er at
det er mange andre bransjer som ikke kan beskyttes av åndsverksloven.
Matlaging. Kokker eier ikke oppskriftene sine.
Møbler.
Fordi de er nyttevarer,
eier selv ikke de mest berømte designerne designene sine.
Komikere også.
Komikere utvikler signaturstiler fordi de ikke eier vitsene sine.
Det ironiske er at det er veldig bra for forretninger.
Når du konstant skaper et ønske om nye produkter,
er det veldig bra i en kapitalistisk økonomi.
Mesterlig innovasjon kan bety en flott ny idé,
eller en innovativ måte å stjele noen andres på.
Og om det er én by som er kjent for å ta en enkelt, original idé
og spinne kreativt videre på den for alltid, er det Hollywood.
Her skjer det.
-I Asylums indre. -Jøss.
Velkommen til Asylum Studios,
kjent for sin mest berømte skapning...
Dere kjenner kanskje igjen denne tøffingen.
Det var haien som brant opp i Sharknado 3
da den kom inn i omløpsbanen.
Haien overlevde så klart ikke.
-Stakkar. -Tragisk.
Selv om det er seks Sharknado-filmer, har David Latt og partneren Paul Bales
bygget imperiet sitt på parodier av storfilmer.
Med over 250 filmer produsert,
omsetter disse karene for mer enn 30 millioner dollar i året.
-Tok dere Thor? -Vi laget en versjon av Thor.
-Allemannseie-versjonen av Thor. -Interessant.
Jeg innså ikke at det var...
Ikke de heller.
Her borte...
Jo mindre sikker du er på hvilken film du ser på,
jo mer har de lykkes.
Dere er kjent for å lage "mockbustere".
Kan dere snakke om hva det er?
Jeg elsker det uttrykket. Er det riktig uttrykk?
Det er uttrykk. Det er varemerket og alt, så...
Som er sant.
Så om noen prøver å stjele det, får de vansker.
"Mockbusting" er å skissere av det studioene gjør
til enhver tid.
Så om det finnes en film om store transformerende roboter
ved navn Transformers, vil vi trolig lage Transmorphers.
Trekk ut!
Kall gruppen tilbake til droppunktet, Blackthorn, kom dere ut derfra.
Du nevnte å skissere
av det studioene gjør. Hva er skissering?
Skissering er et snillere, mykere ord
som studioene har brukt i mange tiår,
som er det samme som "mockbusting".
De prøver å se hva...
Jeg er Paramount, de ser på Warner Brothers og Universal og tenker:
"De lager en Star Wars-film,
"jeg bør nok lage en ny verdensrom-film
"for å kunne utnytte det,
"for det vil være så mye publisitet og presse rundt det."
For mange år siden, da Da Vinci-koden kom ut,
slapp vi en film ved navn The Da Vinci Treasure.
Hadde studioet et problem med enten deres versjon av Da Vinci-koden...
Jeg tror ikke de likte sin versjon.
Ja, men det hadde ikke egentlig noe å gjøre med innholdet.
Det var markedsføringen. Studioet sa:
"A-en i deres skrift er for lik A-en i vår skrift."
Vi bare endret skriften,
og filmen gikk ut som planlagt.
Filmindustrien ser regelmessig utrolig like historier
gjøre det godt på markedet.
I 1998 ble jorden nesten ødelagt av steiner fra verdensrommet. To ganger.
Først kom Deep Impact, og to måneder senere Armageddon.
For dere yngre nerder, bare erstatt disse to filmene
med The Avengers og Justice League.
Min interesse for dette er litt egoistisk,
fordi jeg er skuespiller.
Og jeg liker ikke folk som faktisk piratkopierer filmene våre.
Den første DVD-opptrykkingen av American High,
tjente inn 50 millioner dollar.
Om jeg husker det riktig.
Men så lastet folk den ned ulovlig, gratis.
De pengene gikk bare tapt.
Men på oppsiden har vi pornoparodien av
Harold & Kumar Escape from Guantanamo Bay,
som jeg syns er fantastisk.
For de endret akkurat nok av den
til at det var klart hva de mente.
Jeg tror den het "Farold and Fubar" eller noe.
Hvor går grensen, når det kommer til åndsverk?
Hvordan vet man at man ikke bryter åndsverksloven,
men likevel kan utnytte
det man tror publikum vil ha?
Jeg tror man må forstå hva piratkopiering er,
i motsetning til mockbusting eller skissering.
Om du laster ned Transformers eller Transmorphers
ulovlig uten å betale for å se på den,
da stjeler du.
Forskjellen er at vi
lager en film om roboter.
Vi stjeler ikke innholdet, vi stjeler ikke stjernene.
Mark Wahlberg er ikke i vår film.
Vi har Mark Stahlberg. Og...
Nei, det er pornoutgaven.
Det er pornoutgaven.
Ingen vil nominere The Da Vinci Treasure til en Oscar.
Men det finnes eksempler på hvordan kopiering
faktisk leder til innovasjoner som fører industrien forover,
heller enn å holde den tilbake.
Tenk på reseptmedisiner.
FDA gir patenter på nye medisiner,
så firmaer kan tjene penger på å utvikle dem.
Men når patentet går ut,
får vi generiske versjoner,
som åpner for mer konkurranse og mye lavere priser.
Og generiske merker du finner på butikken,
kan ha nøyaktig samme ingrediensene som merkevare-versjonene,
men koster mindre på grunn av ting som mangel på markedsføring,
og tøff innpakking.
Om en økonomi kan treffe balansen
mellom å beskytte åndsverk
og å la de som kopierer, drive innovasjon,
eller kunne levere varer til en bedre pris,
da ser det ut som piratkopiering har en rolle å spille,
selv om det ikke er som helten.
Noen ganger leder piratkopiering til innovasjon,
noen ganger leder de til dystre ting,
og noen ganger leder de til dette.
Men filmgeniene som laget dette kunstverket,
ville ikke la oss vise dere det.
Så vi respekterte deres åndsverk
og laget vår egen versjon.
Skuespill!
Ja.
Faen. Å, faen.
Jeg liker å sjekke kjøttet før jeg spiser.
Dette er dårlig kjøtt.
Dette er utrolig.
Vet du hvor lenge jeg krøp rundt i buskene
og jaktet på dyret som en pervers fyr?
Du er i alle fall kledd som en.
Hvordan våger du?