Forfalskninger.
Svindlere.
De er overalt.
Nogle er lette at gennemskue.
FALSK - LOCH NESS-UHYRET
Andre tog os lidt længere at regne ud.
PLAY BACK-SKANDALE KOSTER GRAMMY
Lige fra vores valuta...
Den her fyr ligner mig.
...til vores gadgets.
Lige fra vores medicin til det tøj med logoer, vi går i.
Forfalskninger stjæler en milliard dollars om året
fra den globale økonomi.
Det er deres forbløffende evne til at kopiere den ægte vare,
der giver dem deres magt.
De kan underminere enorme brands,
knuse tilliden til regeringer
og finansiere forfærdelige ting.
BULGARIEN
Terrorister kan bruge forfalskninger til at finansiere deres angreb.
Hold da op!
Hvordan slipper svindlerne af sted med det?
Det vil vi finde ud af.
Ja, det her er kopivarer.
Ligesom din mor.
Hvad?
FORFALSKNINGER ØDELÆGGER ØKONOMIER (OG HJÆLPER DEM)
Hvad end I kan lide det eller ej, er vi alle forbundet af penge.
Jeg er Kal Penn, og jeg udforsker en ustyrlig kæmpe,
den globale økonomi.
Den globale økonomi - En ustyrlig kæmpe
Penge. Vi bruger dem til at betale vores gæld,
på at købe gode stunder og gemmer dem til hårde tider.
Men i USA har falske penge været i omløb
næsten lige så længe som ægte.
Hvem beskytter vores valuta,
når falsknere går efter de døde præsidenter?
Jeg er i hovedstaden for at finde ud af det.
-Velkommen til Secret Service. -Tak.
Bygningen indeholder alle Secret Services større afdelinger.
Det forklarer alle trapperne.
Mød Secret Service-agenten Trent Everett.
Sådan her ser de ud uden solbriller og øresnegle.
Mange ved ikke, at Secret Service
jagter falske penge.
Folk tror altid, at I beskytter præsidenten og præsidentens familie.
Secret Service opstod
i slutningen af borgerkrigen,
da det vurderedes, at en tredjedel
af alle penge i omløb var falske.
-Så mange? -Ja.
Så den 14. april 1865
begyndte præsident Abraham Lincoln at lave et udkast til idéen
om at oprette Secret Service.
Senere den aften, med udkastet til lovgivningen
om at oprette Secret Service liggende på skrivebordet,
forlod Abraham Lincoln Det Hvide Hus for at tage til Ford's Theatre,
hvor han blev myrdet af John Wilkes Booth.
Under borgerkrigen havde USA ingen fast valuta.
Banker kunne trykke hvilket som helst dollarbeløb i enhver stil.
Det gjorde falskmøntneri utroligt let.
En overflod af falske sedler førte hurtigt til inflation.
Prisen på et halvt kilo te fløj op på 35 dollars,
mens en tønde mel kunne koste 1.000 dollars.
Det førte til USA's første indgreb
mod falskmøntneri.
Jeg tror, du vil kunne lide den næste del.
Du skal mødes med en af mine kolleger, Irina,
som er en af vores dokumentanalytikere.
Velkommen til afdelingen for kriminalitetsefterforskning.
Tak.
Jeg vil tage dig med ind i vores eksemplarbibliotek
og kigge på samlingen af falske sedler,
Secret Service har her i bygningen.
Vi skal kigge på penge.
Irina Geimans job er at sikre,
at vores lands valutasystemer er beskyttet.
Secret Service ser omkring 2,5 millioner
falske sedler om året.
Når det kommer til penge, er Irina ikke til at spøge med.
SPECIALIST I FALSKMØNTNERI
Jeg har lagt et par forskellige falske sedler frem,
men også to ægte.
Disse er som eksempel alle ægte.
Du er velkommen til at holde dem.
-Tak. Det sætter jeg pris på. -Nej, makker.
-Nej? -Det må du ikke.
Siden oprettelsen af Secret Service
har USA været i et kapløb med falskmøntnerne
for at beskytte vores penge og den tillid, amerikanere har til dem.
Her er nogle sikkerhedsdetaljer, som er lette at huske på.
Hvis vi kigger på sedlen i UV-lys,
kan vi se, at der er bygget billeder ind i papiret.
Der er et billede af et stort femtal.
Og så tre små femtaller til venstre.
Der er også en tynd stribe
til højre for portrættet.
Det er fedt.
Vores 100 dollar-seddel har en ting til. Vi kalder det et 3D-bevægelsesbånd.
Hvis du vipper sedlen væk fra dig og tilbage,
bevæger billederne sig op og ned.
Det er derfor, når man er en stor kanon, og man vil betale,
-så gør personen sådan her. -Ja.
Før de siger, at de ikke tager imod 100 dollar-sedler.
Her er nogle af de falske sedler, vi har set en del.
Er der noget ved dem, der falder dig i øjnene?
Selv Ben Franklin ser ikke overbevist ud her.
Den her ligner, at Grant lige har hørt, hvor mange sydstatsstatuer der er.
Vent lige. Han ligner mig
mere end Abraham Lincoln.
En stor del af Secret Services job er uddannelse.
Vi udbreder meget viden
og rejser verden rundt for at lære folk,
hvordan de kan genkendte ægte valuta.
I takt med, at falskmøntnerne blev mere højteknologiske,
måtte USA opfinde nye sikkerhedsdetaljer,
så pengene er så sikrede mod falskmøntneri som muligt.
Uden deres indsats ville landet blive oversvømmet
af falskmøntnere, der vil ødelægge økonomien.
Vær hilset, verdensborgere.
Jeg er Møntfalskneren.
Jeg destabiliserer regeringer.
Ikke med atomsprænghoveder,
men med en simpel kopimaskine.
Jeg kan skabe inflation ved et tryk på en knap.
Tror I ikke på mig? Spørg bare Jugoslavien.
Det er rigtigt. De eksisterer ikke længere!
Falske sedler lammede Jugoslaviens økonomi
midt under en borgerkrig!
Du kan ikke hamle op med mig, Milošević.
Skurke med skrumpestråler er så snæversynede.
Jeg skrumper værdien på sedlerne i jeres pung
ved blot at lave mine egne.
Bomber er så primitive.
Det kan gøre lige så meget skade at smide sedler.
Hvorfor lavede Hitler ellers falske britiske pund under Anden Verdenskrig?
Bank of England var nødt til at trække alle sedler over fem pund tilbage!
TYSKLAND SMIDER FALSKE SEDLER!
Jeg angriber økonomier med kontanter og skader Jordens fattigste folk.
Hvis du kender en værre end mig, vil jeg gerne møde dem.
Så jeg kan kopiere dem til masseproduktion!
Bliv, hvor du er, din falskmøntner.
Det er Falskmøntneren.
Kopikat, angrib!
Kopikat, gid, jeg aldrig havde klonet dig.
Nu skal du smage retfærdighed, Falskmøntner.
Hvad? Hvor forsvandt han hen?
Dit fjols! Jeg er overalt!
Især i økonomier med kontanter!
INDIEN
Indien har over 1,3 milliarder indbyggere,
og de fleste pengetransaktioner foregår med kontanter,
hvilket gør Indien særligt sårbar
over for destabilisering ved falskmøntneri.
Hvad kan jeg bruge disse gamle sedler til?
Du kan ikke købe noget med dem. De er værdiløse.
Ingen vil tage imod dem?
Nej. Den indiske regering har gjort dem ugyldige.
Hvad kan jeg gøre med dem?
Du kan rive dem itu.
Han siger, at man end ikke kan købe noget, der koster en rupi, med disse.
Hvorfor blev en stor del af Indiens valuta
lige pludselig værdiløs?
I 2015 oplevede Indien en alarmerende stigning
i antallet af falske rupier,
primært 500- og 1.000 rupi-sedler.
De fleste af dem var bevidst blevet ført ind i landet fra Pakistan,
der søgte at lamme Indiens økonomi.
I 2016, i et træk, der chokerede landet...
AFVENT TALE FRA PREMIERMINISTEREN
...tog landet premierminister skridt til
at beskytte Indiens valuta.
Fjender fra den anden side af grænsen
har finansieret deres operationer med falske sedler.
Falsk valuta, falske sedler
og terrorisme.
For at bekæmpe korruptionen og sorte penge
har vi besluttet, at de 500 rupi-
og 1.000 rupi-sedler,
der er i omløb,
ikke længere vil være et lovligt betalingsmiddel
fra midnat.
Det, premierministeren gjorde, kaldes "demonetisation."
Det er ikke et nyt koncept.
Før i tiden brugte lande det specifikt til at bekæmpe inflation
eller skatteundvigere,
men ikke til at bekæmpe falskmøntnere.
Og der er ingen grund til panik.
For at hjælpe jer med at forstå, hvordan det fungerer,
så forestil jer, hvis USA's regering i aften sagde,
at jeres 20-, 50- og 100 dollars-sedler ikke længere var gyldige.
Det var præcis, hvad der skete med over 85 procent af Indiens valuta.
Premierministeren søgte at beskytte Indiens økonomi
mod falske sedler
ved at smide de gyldige ud sammen med de falske,
men det førte til utilsigtede konsekvenser.
ØKONOMISK ANALYTIKER
Gargi Bhattacharjee er en økonomisk analytiker,
der kunne se med fra første parket til demonetisationen i 2016,
og den påvirkning, den havde på Indiens befolkning.
Hvordan påvirkede demonetisation alle disse folk?
På enorm vis.
Alle dem, du ser her, bliver betalt i kontanter.
Du vil sikkert ikke kunne betale dem med check,
da det ikke har værdi for dem.
Hvordan hørte du om demonetisation?
Hvad var det første, der skete?
Det var i tv.
Nyhederne klokken 20. Pludselig talte Narendra Modi,
premierministeren.
Han talte om nogle sedler, der ikke længere ville være gyldige
fra det tidspunkt.
Grunden, der blev givet, var,
at de skulle stoppe de falske sedler.
Efter en halv time, 45 minutter,
så jeg lange køer bliver dannet
foran alle hæveautomaterne.
Fordi de forstod ikke, hvad der skete.
Der var kaos.
Landet var ikke klar til det træk, premierministeren havde beordret.
Nye sedler blev trykt,
men hæveautomaterne løb hurtigt tør for de nye sedler,
og nogle passede endda ikke i hæveautomaterne.
Der skete dødsfald på grund af det.
Fordi pludselig ville en person
være bankerot.
Bønder døde, arbejdere døde,
fordi de ikke have penge til at komme igennem det.
Hvad skulle de spise? Hvordan skulle de brødføde deres børn?
Så folk døde på grund af det?
Selvfølgelig.
Demonetisationen påvirkede så mange andre ting
udover at sætte fokus på falske sedler.
Hvorfor skete dette så?
Indien har utroligt dygtige økonomer.
Hvem rådgav premierministeren?
Hvorfor skete dette drastiske indgreb?
Der var angiveligt otte-ti personer,
der kendte til demonetisationen.
Men en person ved navn Anil Bokil
introducerede åbenbart idéen for premierministeren.
Men det skete ikke, som det var blevet introduceret.
Dette er Anil Bokil...
MANDEN BAG DEMONETISATIONEN
...kendt lokalt som Guru Uncle.
Han påstår at være på en mission for at redde Indiens økonomi.
Han havde en teori om, at Indiens økonomiske krise
kunne løses med demonetisation.
For at gøre sin teori troværdig
gjorde han, hvad alle andre gør.
Han lavede et PowerPoint-show.
Guru Uncle præsenterede sit PowerPoint-show,
der viste fordelene ved demonetisation,
over hele Indien.
Til sidste lykkedes det ham at sikre sig
et ni minutter langt møde med den kommende premierminister Modi.
Modi kunne lide, hvad han hørte,
på trods af,at Guru Uncle ikke er økonom,
medlem af regeringen,
og ikke har nogen baggrund inden for politik.
Hej.
Jeg skal mødes med Guru Uncle og hans tænketank/følgere
kendt som ArthaKranti.
Det har lykkedes hans lille gruppe at påvirke
store dele af Indiens økonomiske tankegang.
-Hej. Hvordan går det? -Hej.
Jeg har arbejdet her i landet før.
Jeg kunne ikke nå tilbage til Indien tids nok...
Så du mistede dem.
Jeg har alle de her.
De er næsten 400 dollars værd.
De er intet værd.
De er ikke bakket op af nogen guldstandard eller noget som helst.
-Så jeg er på røven. -Ja.
Implementeringen af demonetisationen
og denne økonomiske omstrukturering,
hvordan hænger det sammen med falskmøntneri?
I Indien findes penge i en meget primitiv form.
Vi bruger kontanter mere end digitale penge.
Digitale penge er en avanceret tilstand af penge,
man kan følge sporet af.
Men når man benytter kontanter,
efterlades der ikke fodspor for hver transaktion.
Så falskmøntneri var en stor ting, vi måtte tage stilling til.
Og hvordan gjorde I det,
og hvad var forskellen på jeres forslag til demonetisation,
og hvordan det blev implementeret af Modis regering?
Vi forventede aldrig, at 86 procent af vores valuta
ville blive demonetiseret på samme tid.
Vi foreslog, at man kun trak 1.000 rupi-sedlerne tilbage.
Efter seks måneder kunne man trække 500-sedlerne tilbage.
Men de valgte at trække begge sedler tilbage med det samme.
Det var meget smertefuldt for samfundet.
Men en handling var nødvendig.
Hvis et land må handle så drastisk for at bekæmpe falskmøntneri
og redde økonomien,
skal fordelen være betydelig.
Det er vanskeligt stof,
så jeg skal mødes med en lokal forretningsejer for at lære mere
og få taget lidt af stresset.
-Vikash. -Hej.
FORRETNINGSEJER
Vikash Kapur driver et indisk produktionsfirma,
der har oplevet effekterne af demonetisation på nært hold.
Men hvad synes han om premierministerens ændringer?
Måden, han gjorde det på, var den rette måde.
Og det kræver mod at fortælle 1,3 milliarder mennesker,
at deres penge er ubrugelige.
Havde jeg stået i hans sted, ville jeg have gjort det samme,
da jeg har oplevet falske sedler.
Det, der sker, når man vil indsætte falske sedler
i banken, er, at de har... Man ved det ikke,
men når man indsætter dem, har de maskiner, der undersøger dem.
Hvis de finder en falsk seddel,
siger de bare, at den er falsk, og man mister pengene.
Ja, man mister pengene.
Sammen med demonetisationen fulgte der
mange historier,
og sandheden kom frem om,
at der var så mange falske penge,
der havde fundet vej ind i systemet
og i landet.
Hvad var nogle af udfordringerne, du så,
under middelklasseøkonomien?
Det var smertefuldt.
Vi var nødt til at stå i kø.
Folk var nødt til at tage fri fra arbejde.
Så det var hårdt.
Men jeg ser det i et større perspektiv.
Siden det skete
er antallet af borgere, der betaler skat, fordoblet.
Siger du, at grunden til, at folk betaler mere i skat, er,
at de blev tvunget til at åbne bankkonti,
og det nu kan spores, hvor meget de tjener?
Netop. Og det er blevet gjort simpelt.
Man kan betale online, man kan åbne en bankkonto,
selv ude i landsbyerne.
Det hjælper også folk med at forstå økonomien.
Det uddanner dem.
De bliver uddannet i, hvordan man håndterer det i den virkelige verden.
De trængsler, som folk oplevede i forskellige økonomiske lag,
du anerkender, det var hårdt,
men du anerkender også, at det var en nødvendighed,
fordi der ingen anden måde var at skille sig af med...
Ja.
Ja, det gør jeg. Det anerkender jeg.
For jeg mener, det var på høje tid.
For når alt det sker,
hjælper det regeringen til at kunne gøre mere.
Bedre sundhedsgoder, bedre infrastruktur,
bedre veje, bedre skoler.
Hvis regeringen har flere penge, kan de betale bedre løn,
man får bedre lærere,
børn kommer i offentlige skoler. Alt vokser.
Så alle disse ting forbedrer helheden,
hvilket jeg synes er fantastisk,
og det var nødvendigt for landet.
Efter denne enorme indsats,
hvordan er Indien så stillet nu?
Er falskmøntneri ikke længere et problem?
Det kan man ikke sige.
Det viser sig, at de nye sedler allerede bliver forfalsket med stor succes.
DEMONETISATION STOPPEDE IKKE FALSKMØNTNERI
Kunne Indien have håndteret problemet på anden vis?
CALIFORNIEN
Da EU stod over for deres egne problemer med falskmøntneri,
valgte de en anderledes tilgang,
og forsøgte at gøre det lettere for alle at genkende falske sedler.
Det her er fedt.
Det her er kontoret for en neuroforsker.
Grotte.
Netop.
David Eagleman er neuroforsker og professor på Stanford University.
Og hans laboratorium lader til at være Sky Malls hemmelige hovedkvarter.
I 2013 blev han rekrutteret af Den Europæiske Centralbank
til at designe en seddel, der var umulig at forfalske,
hvor han skulle trække på sin viden om sanseudskiftning
og hjerneplasticitet.
Så vi vil ingen tvivl have meget til fælles.
Du er neuroforsker.
Hvordan bliver en neuroforsker dog involveret i at designe valuta?
NEUROFORSKER
En stor del ved at forstå falskmøntneri
er at forstå, hvad folk rent faktisk ser,
og hvad de ikke ser.
Regeringer bruger mange penge på sikkerhedsdetaljer,
som vi ikke typisk ser, medmindre vi kigger grundigt efter.
-Interessant. -Ja.
Så Den Europæiske Centralbank kørte en kampagne,
hvor de forsøgte at få folk til at kigge på penge,
hvor de sagde: "I stedet for blot at give en seddel videre,
så stop op, og kig på den, kig nøje efter."
Sandheden er, at kampagnen ikke virkede.
Fordi, hvis nogen giver mig en falsk 50 dollars-seddel,
ved jeg ikke, om den er falsk,
og hvis jeg giver den succesfuldt videre, er det lige meget for mig som borger.
Så de forsøger at finde ud af,
hvordan man kan designe sedlen bedre?
Derfor var de interesseret i neurovidenskab.
Hvad anbefalede du? Hvad endte de med at gøre?
Jeg gav et par forskellige anbefalinger.
Den første var:
Alle sedler i Europa skal være samme størrelse.
-Fordi deres sedler er... -Netop.
Deres sedler har forskellige størrelser, men hvis de har samme størrelse,
tvinger det en til at kigge et øjeblik længere
for at bemærke tydelige forskelle.
Hvorimod med forskellige størrelser,
føler man allerede, at man ved, hvilken det er, og man giver den videre.
Det andet var, at de har et vandmærke på sedlerne,
der forestiller en bygning.
Det viser sig, vi ikke har så meget neural kapacitet
dedikeret til at genkende bygninger.
Vi har meget kapacitet dedikeret til at genkende ansigter.
Det viser sig, at vandmærker
er den sværeste del af forfalske.
Så de endte med at gøre vandmærket til Europa,
den mytiske figur.
Min tredje anbefaling var,
at der er for mange distraherende ting på en seddel,
som intet har at gøre med sedlens sikkerhedsdetaljer.
Jeg vil bede dig gøre noget.
Tag denne seddel, og kig på den i fem sekunder.
Giv den så tilbage til mig,
og jeg giver dig en ny. Fortæl mig, hvilke forskelle der er.
Jeg kan ikke se forskellen.
Det her illustrerer mine pointe om,
at jo mere, der er på en seddel,
jo sværere er det at se de tydelige forskelle.
Disse sedler er faktisk meget forskellige.
Hvis du kigger på deres hologrammer,
som er den ene sikkerhedsdetalje,
som regeringen betaler meget for.
Det er utroligt diskret.
Det er utroligt diskret, og her er pointen.
På grund af alle de andre ting på sedlen,
så er det sværere at bemærke.
Ja, det er... Wauw.
Jeg sagde, at det, man virkelig bør have,
er en helt blank seddel
kun med et hologram i midten.
Fjern alle de andre ting, da de blot distraherer.
Jeg kan se, hvad du mener.
Hvor simpelheden er noget,
forbrugeren hurtigt kan bedømme.
Netop. Så EU
mente, det var et godt forslag,
men de valgte ikke at følge det.
Fordi lande ser kongelige ud,
når de har smukke penge. Så ser de vigtige ud.
Så de besluttede, at man ikke kan have
en blank seddel med et hologram,
selvom det ville give meget mere mening.
Så det er lidt forfængelighed forbundet med,
hvad regeringen ønsker på deres valuta?
-De ønsker branding? -Netop.
Det er skørt, at et lands forfængelighed gør valutaen sårbar,
men det giver vel mening.
Vi ønsker alle se godt ud, men vi har ikke alle råd til det.
Der kommer kopivarer til hjælp.
De brands, vi kender, elsker og endda har på,
bliver efterlignet hele verden over.
En ægte taske fra Hermès
kan som eksempel koste over 100.000 dollars.
Men du kan købe en efterligning for blot et par hundrede dollars.
Sådan stjæler kopivarer 460 milliarder dollars
fra lovlige firmaer hvert år.
Hongkong er et globalt økonomisk centrum.
På grund af dets korte afstand til Kina,
hvor ophavsret sjældent håndhæves,
er Hongkong markedsplads
for næsten 25 procent af verdens kopivarer.
Så hvad er ægte, og hvad er en efterligning?
Og hvem gør noget ved det?
Det er de spørgsmål, jeg er kommet hertil for at få besvaret.
Kal, det her er Ladies' Market i Hongkong.
Vi vil gå igennem det, og vi vil se mange mennesker
fra hele verden,
der er kommet for at købe falske produkter.
Al denne trafik drives af efterspørgsel, eksempelvis fra USA.
Ted Kavowras, en tidligere New York-politimand,
bekæmper nu kopivarer internationalt.
Han bliver hyret af globale brands, der mistænker, at deres produkter
bliver forfalsket.
Hvis man driver en antiforfalskningsenhed
som land, politi eller endda et firma...
PRIVATDETEKTIV
...skal man angribe det på alle de forskellige lag.
At angribe det under salget
er en måde at forsøge at forhindre forfalskninger.
Så disse Paul Frank-høretelefoner?
Efterligninger.
-De her er tydeligvis efterligninger. -Ja.
Her er Star Wars, Spider-Man og...
Marvel-tegneserier, der er blevet til film.
My Little Pony.
Dette er et marked, hvor en turist ville komme og købe et par produkter,
men de store indkøbere fra udlandet ville gå direkte til fabrikken.
Hvad mener du med "store indkøbere"?
Store indkøbere køber en container og sælger varerne på deres eget marked.
-En fragtcontainer? -Ja, på seks til tolv meter.
Så en stor indkøber køber en hel container fyldt med disse varer.
Masser af dem.
Mit fokus er at forhindre fabrikken
i at producere det, der ender her.
Ted arbejder ud fra sit kontor i Hongkong,
som er fyldt med de kopivarer, han har beslaglagt,
blandet med en følelse af, han er international mand fuld af mystik.
At interagere med dem og skaffe beviser for deres aktiviteter
er netop, hvad vi gør.
Vi gør det ved at udgive os for at være en udenlandsk køber.
Det involverer, at vi går under dække
og dokumenterer, hvad de gør.
Det er så fedt.
Jeg udgiver mig for at være arabisk prins eller mexicansk narkohandler.
Eller bare en forretningsmand og...
Nu er jeg fascineret, da jeg føler,
at når jeg trækker mig fra skuespil...
Så kan du lave min form for skuespil?
Jeg kan komme herover, og du kan hyre mig til at gå under dække.
Hvad er det mest interessante, I har beslaglagt?
Det meste interessante er nok narkotikatestudstyret.
De har falske
anatomiske dele,
der lader en tage en urintest.
Så en falsk pik, der kan tisse?
Ja, og de lavede efterligninger af det.
Vent.
Så det er et rigtigt produkt?
Ja.
Men det her er en efterligning.
Ja.
Så producenterne bag den syntes,
efterligningen stjal for meget af deres profit?
Ja.
Det må være pinligt,
hvis nogen opdager, at man har en falsk falsk penis.
Men der er falske produkter, der udgør en fare.
-Hvad er det? -Det er falske stikkontakter.
Det er da løgn. Det vi sige, at de ikke virker?
Eller at de har lavere effekt?
Der er fabrikker, der laver falske stikkontakter,
og de bruger mindre aluminium i kobberet for ledeevne.
Men problemet er, at hvis der er mindre kobber
og mere aluminium, bryder den let i brand.
Det er en stor sikkerhedsfare.
Hvor ender ting som dem? Hvem køber dem?
Hvis man nu arbejder i byggebranchen,
ville man så vide, at man køber farlige falske produkter?
Forbrugeren ville ikke vide det.
En kontakt som denne kunne sætte ild til en bygning, mens et barn lå og sov.
Når du har talt med disse folk,
ved de så, hvad de laver,
men de er bare ligeglade?
-De er ligeglade. -Det er de.
De ved det. Hvordan kan de ikke?
De er villige til at gøre det, og de er ligeglade med andre.
Det er ved at blive ret dystert og en anelse skræmmende.
Falsknere er ikke bare småforbrydere,
der hænger ud på gaden.
Deres operationer er meget mere komplekse, end jeg indså.
Hvis blot jeg havde en ekspert,
der kunne fortælle mig, hvor dystert det bliver.
Alastair Gray har arbejdet som efterforsker af immaterialret
i over et årti.
Han siger, at internettet er næste fokus for forfalskninger og efterligninger.
Det, vi ser på gadeniveau,
er blot et lag af det,
og det er, hvad forbrugeren også ser.
Men det har ændret sig.
IMMATERIALRET-EFTERFORSKER
Der bliver foretaget flere transaktioner på internettet nu.
Internettet er ligesom det vilde vesten.
Jeg har aldrig før tænkt over online-delen.
Er det, hvor de fleste køber det?
Ja, der er nærmest en evolution i forfalskninger,
hvor det skifter over til brandmisbrug.
Så, hvis man er et brand, og man sælger populære produkter,
vil falsknere nu kopiere ægte hjemmesider.
De vil tage billederne fra en officiel virksomhedshjemmeside
og have alle logoerne og det hele. Det føles ægte.
Der vil være folk, der leder efter et godt tilbud,
og det er dem, der bliver snydt
til at købe falske produkter.
Hvor mange af dem, der er involveret i forbrydelsen,
forstår, hvad de laver?
Webudviklerne, de folk, der arbejder der,
tror de, at de arbejder for et ægte firma, eller tror de...
Ved de, at de arbejder for en kriminel?
Det kan være begge dele. Der var en fantastisk historie,
hvor der var en Apple Store i Kina,
som ikke var en Apple Store.
-Seriøst? -Ja.
Alle havde Genius T-shirts på og hele brandet.
De ansatte troede, at de arbejdede for Apple.
-Det er vildt. -Ja.
Forfalskninger påvirker alle mulige industrier.
Der er 700.000 dødsfald om året,
der skyldes kopimedicin.
Da bliver det virkelig skræmmende.
Man leger med folks liv.
Hvis folk køber det i troen om, at det virker,
men hvor det ikke virker, så...
Så er det forbi for en.
Hvad påvirker ellers offentlighedens sikkerhed?
Det er bevist, at terrorister kan bruger falsknerier
til at finansiere deres angreb.
Angrebene i Paris i januar 2015.
Chérif Kouachi havde købt kopivarer via nettet fra Kina
og solgte dem på markedet i Paris.
Han tjente mellem 30.000 og 50.000 euro,
som han brugte til at finansiere rejser til Oman
og Yemen, hvor Al-Qaeda trænede ham.
Hold da op.
Så angrebene i Paris var direkte finansieret
af folk, der købte falske T-shirts og produkter.
Ja.
Det er vildt. Det er virkelig sørgeligt.
Investeringsafkastet er enormt.
Hvis man producerer en T-shirt for mindre end en dollar,
og man sætter et brand på den,
så kan ens afkast være enormt, hvis man kan sælge den for 400 gange så meget.
Meget få falskneriforbrydelser ender med en fængselsdom.
I de fleste tilfælde får du bare en lille bøde,
og så kan du fortsætte igen.
Hvorfor ikke, hvis du kan tjene så meget?
Jeg vidste, at udforskning af falskneri
kunne føre mig ind i den kriminelle underverden,
men jeg håbede, det ville være mere ligesom
en sjov Fast and Furious-underverden
med hurtige biler, seje øgenavne og den slags.
Vent. Mit næste møde er med en fyr ved navn...
Trappy. Det er slet ikke mistænkeligt.
Og i dette afsides papirpakhus,
der ligner et hjemsøgt Dunder Mifflin.
Hvad er det her sted?
Er det en droneracerbane eller et papirpakhus?
-Tja... -Eller begge vel.
I hverdagene er det et papirpakhus,
men i weekenderne bygger vi vores racerbaner her.
Vi har videobriller.
Så vi kan se ting fra dronens perspektiv.
Dronen er en forlængelse af en selv,
og man navigerer gennem ethvert slags miljø.
Det var midt i luften. Den klarer sig.
DIREKTØR
Trappy flyver ikke bare med droner i sin vens pakhus i weekenderne.
Han ejer også Team BlackSheep,
der producerer dronekomponenter
og tilbehør til hobbymarkedet.
Problemet er, at droneindustrien
er et stort mål for kopivarer.
Trappys firma er ikke stort nok til at hyre en som Ted Kavowras.
Hvordan holder han sig så et skridt foran falsknerne?
For et firma på vores størrelse,
især med vores marked taget i betragtning,
er der ingen forretningscase, hvor patenter bliver håndhævet,
eller hvor man overhovedet har patenter.
Fordi inden vi får et patent,
er produktet allerede forældet og taget af hylderne.
Hvad er de forskellige type af piratkopier, I har at gøre med?
Vi differentierer dem i tre kategorier.
Der er de direkte falsknere,
der sælger et produkt, der er en direkte kopi af ens eget
og med ens brand på.
Så er der klonerne.
De laver noget, der ligner ens produkt,
men sætter deres eget brand på.
Så er der kopister,
der omarbejder ens produkt.
De skiller ens produkt ad,
lærer teknologien bag det,
al forskningen og innovationerne, vi har lagt i det,
og så bruger de det på deres eget produkt.
Det tager normalt seks måneder
før en god kopi kommer ud.
Men de har fået kortet den tid ned.
Så de indhenter os.
Skader det jer? Hvilke dele af det...
Den egentlige skade kommer fra kopister,
der stjæler det meste af vores innovation
uden at skulle betale for udviklingen.
De kan så sælge deres til en meget lavere pris,
og vi må følge trop.
Hvordan bekæmper I det?
Vi bekæmper det på meget kreativ vis.
Når nogen kopierer os, forsøger vi at komme ud med noget nyt,
som så sætter gang i hele processen igen.
Såsom dette produkt.
Det er en fjernbetjening.
Den har en rækkevidde på op til 100 kilometer.
Det er et yderst innovativt produkt, vi har udviklet.
Det har krævet meget udvikling.
Specialister i radiofrekvenser arbejdede på det i over to år.
Nu kan man købe kopien til fabrikspris.
Men for to år siden
forudså vi det,
og vi har skjult funktionalitet, vi endnu ikke har frigivet.
Fedt.
Vi frigiver løbende nye innovationer,
som allerede er i produktet,
derved tvinger vi alle dem, der købte kopien,
til at måtte købe en ny.
Hvilket gør det dyrere for dem i det lange løb,
og de ser normalt til sidst lyset
og køber de ægte varer.
Dronemarkedet flyver derudaf
med fantastisk ny teknologi,
de ikke havde været nødt til at opfinde, havde det ikke været for kopister.
Det er svært at tro, at innovatorer og kopister hjælper hinanden.
Men det er lige så meget en del af den naturlige økonomi,
som det er i naturen.
Forholdet mellem opfindere og kopister
svarer til det mellem jæger og ådselæder.
Gud, hvor er jeg stærk.
Jeg er den bedste til at myrde din slags.
De har udviklet et symbiotisk forhold,
selvom det til tider er stridbart.
Det er da løgn! Se den lige!
Den ser fantastisk ud. Seriøst?
Smut med dig, grib.
Smut!
Denne balance bevares i økonomien
gennem beskyttelse af immaterialret kendt som patenter.
Jeg ejer rettighederne til byttet.
Jeg ejer dem, så smut.
Fint. Jeg forstår det.
Så jeg får intet friskt kød.
Jeg er nødt til at vente, indtil det er råddent, som en andenrangsborger.
Ja, det er rigtigt.
Okay.
Jægeren, ligesom opfinderen...
Det er mørt.
...belønnes for sit hårde arbejde med et midlertidigt monopol...
Ja. Det er sagerne.
...hvor det eksklusivt kan fortære byttet af dets innovation.
Kom nu. Tiden er gået. Det er min tur til at smage.
Nej!
Mine øjne!
Det hele er mit.
Og jeg vil spise lidt i morgen,
og så vil jeg spise lidt dagen efter.
Takket være mine ekstra beskyttelse her.
-Stop! -Der er intet hastværk.
Mit næb!
Jeg tror rent faktisk, jeg vil snuppe en lille lur.
Sådan modvirkes innovation, når patentbeskyttelse er for effektivt.
Opfinderen er ikke lige så motiveret til at jage det næste gennembrud.
Men hvis der ingen beskyttelse var,
ville ådselæderne slå til med det samme.
Gå til den, gutter. Tag for jer af kadaveret.
Hvad? Helt ærligt!
Ja.
Her går ådselæderen fra harmløs nasser til dødelig parasit.
Det er gribbenes tid!
Hvis jægeren ikke kan høste frugterne af sit arbejde...
Det er bare så ulækkert.
...har den ikke ressourcerne til at jage det næste dyr.
Ligesom når opfindere ikke tjener penge på deres produkter,
så har de ikke midlerne til forskning og udvikling
af den næste store innovation.
Ved du, hvor længe jeg sad på hug i buskene
og fulgte den, din deforme kalkun?
Naturen kan ligesom økonomi være barsk.
Jeg skrider sgu.
Held og lykke med at jage antiloper på egen hånd fra nu af.
Fint.
I dette scenarie, uden jægeren,
der bidrager med festmiddagen, der opretholder økosystemet,
vil de begge dø.
Deres løse hud vil blive flået af deres udmagrede kadavere,
og hvis de er heldige, blive til frakker.
Vi kan altså høre dig.
Det er ikke i orden.
Undskyld.
Af respekt for dig ville jeg aldrig gå med dig.
Tak, jeg ville heller aldrig gå med dig.
-Tak. -Ja.
-Jeg håber, du har lært noget. -Ja.
-Hav en god dag. -I lige måde.
Vi ses.
CALIFORNIEN
Friheden til at kopiere andre folks idéer er en nødvendig del af innovation.
Nogle industrier stortrives med et miljø,
hvor kopister og opfindere lever i harmoni.
De, der spiller deres kort rigtigt,
kan ende med at tjene kassen.
Det vidunderlige ved piratkopier for luksusdesigneren er,
at det fungerer som en forsmag.
Man får en forsmag, man bliver vild med brandet,
man går med efterligningen og tænker:
"Jeg kunne godt tænke mig noget ægte Gucci."
Det er modeverdenens afhængighedsskabende heroin.
Johanna Blakley driver en tænketank med fokus på medier,
der har udforsket USA's immaterialret
og dens påvirkning af innovation.
Hvad er forskellen på en efterligning og en forfalskning?
En efterligning er helt lovligt
i modeindustrien.
Det betyder, at nogen har baseret et design
på et andet design.
Ingen ejer noget af det.
Det, som folk dog ejer i modeindustrien,
og det er godt for virksomhederne,
er, at de ejer deres navn.
De ejer det registrerede varemærke, brandet.
Interessant.
En grund til, at man ser disse utroligt dyre tasker
fyldt med logoer er,
at det må man ikke kopiere.
Jeg er med.
Hvis logoet er essentielt for kjolens design,
er den utroligt svær at kopiere.
Det lader forbrugeren
forstå, hvad de køber.
Hvilket er godt. Det bør folk vide.
De træffer en kvalificeret beslutning.
Jeg kan følge dig.
Så, hvis et luksusbrand sælger en håndtaske for...
Hvor meget koster håndtasker?
Absurd meget.
-Absurde priser. -Tusinder?
-Ja. -Godt, 10.000 dollars for en taske?
-Ja! -Virkelig? Er det normalt?
-Mere? -Tag hen i Barneys!
-Nej! -Nej.
Det vil gøre dig målløs.
Godt, lad os sige 10.000 dollars for en taske,
og så laver nogen en lignende taske,
men den mangler logoet.
-Det er i orden? -Ja.
Fordi modedesign er utilitaristiske artikler.
Fordi de tjener et utilitaristisk formål,
er de ikke kvalificeret til ophavsret.
Hvilket er ironisk, da vi tænker på mode
som værende meget fantasifuldt og sjov
og helt unødvendigt.
Vi glemmer det underliggende formål,
som er at dække nøgne kroppe.
Hvad er fordelen ved det?
Fordi der ingen ophavsret er,
har mode udviklet sig til at være en kunstform.
Der er mange incitamenter,
der bliver en del af en industri,
hvor man når som helst kan blive kopieret.
Det bliver en videnskab
at kopiere luksusdesignerne.
De brokker sig selvfølgelig over det,
men når en stil bliver kopieret,
betyder det, man er en trendsætter.
Man er blevet kopieret.
Det betyder, man har ramt tidsånden.
Man har vundet kronen.
Men det betyder, at trendsætterne
skal se at komme videre.
-De skal finde den næste trend. -Det er ikke cool længere.
Nej, de ønsker ikke...
De kan ikke være en del af flokken.
Nej.
Okay.
Det interessante er,
at der er en del andre industrier, som heller ikke har ophavsret.
Kogekunst. Kokke ejer ikke deres opskrifter.
Møbler.
Fordi de er utilitaristiske produkter,
så ejer selv de mest berømte designere ikke deres design.
Også komikere.
Komikere udvikler en signaturstil, da de ikke ejer deres vittigheder.
Det ironiske er, at det er utroligt godt for branchen.
Når man konstant skaber begæret efter nye produkter,
så er det godt i en kapitalistisk økonomi.
Mesterlig innovation kan betyde en fantastisk ny idé
eller en innovativ måde at stjæle en andens idé.
CALIFORNIEN
Hvis der er én by, der er kendt for at tage en enkelt, original idé
og genbruge den på kreativ vis for evigt, er det Hollywood.
Sådan.
Ind i Asylums indre.
Velkommen til Asylum Studios,
der hyldes for deres mest berømte film...
Du kan måske genkende den her.
Det var hajen, der brændte op i Sharknado 3,
da den kom ind i Jordens kredsløb.
Hajen overlevede selvfølgelig ikke.
-Stakkel. -Tragisk.
Selvom der er lavet seks Sharknado-film, byggede David Latt og makkeren Paul Bales
deres imperium på, hvad der kaldes "mockbustere."
De har produceret over 250 film
og omsætter for over 30 millioner dollars om året.
-Lavede I Thor? -Ja, en udgave af den.
-Af den udgave, der ikke er beskyttet. -Interessant.
Jeg vidste ikke, det var...
Det gjorde de heller ikke.
Men herovre...
Jo mindre sikker du er på, hvilken film du ser,
jo mere er det lykkedes for dem.
I er kendt for at lave mockbustere.
Kan I fortælle, hvad det er?
Jeg er vild med det ord. Er det det rigtige?
Det er det rigtige. Det er et varemærke og det hele, så...
Hvilket er sandt.
Hvis nogen forsøger at stjæle det, kommer de i problemer.
Mockbusting er at "drafte" på det, filmstudierne laver
på et givet tidspunkt.
Hvis der er en film om enorme robotter, der kan transformere sig,
kaldet Transformers, laver vi nok Transmorphers.
Kald teamet tilbage, Blackthorn. Kom væk herfra.
I nævnte drafting,
hvilket de store filmstudier gør. Hvad er det?
Det er et mildere ord,
som filmstudierne har brugt i årtier.
Det er stort set det samme som at mockbuste.
De holder øje med, hvad...
Paramount kigger på Warner Brothers og tænker:
"De er ved at lave en Star Wars-film,
så vi må hellere lave en rumfilm,
så vi kan drage fordel af det,
da der vil være så meget omtale og presse omkring det."
Da Vinci Mysteriet udkom for mange år siden,
og vi udgav en film kaldet The Da Vinci Treasure.
Havde filmstudiet et problem med jeres udgave af Da Vinci Mysteriet?
Jeg tror ikke, de kunne lide deres egen udgave.
Ja, men det havde intet at gøre med filmens indhold.
Det handlede om marketing. Filmstudiet sagde:
"'A'et i jeres skrifttype minder for meget om det i vores."
Vi ændrede bare skrifttype,
og filmen blev udgivet som planlagt.
Filmbranchen har jævnligt meget ens historier,
der oplever stor succes.
I 1998 blev Jorden næsten ødelagt af flyvende sten fra rummet. To gange.
Først kom Deep Impact og to måneder efter kom Armageddon.
For jer yngre nørder, så erstat de to film
med The Avengers og Justice League.
Jeg har en lidt egoistisk interesse i det,
da jeg jo er skuespiller.
Jeg bryder mig ikke om folk, der piratkopierer vores film.
Det første DVD-oplag af American High
tjente 50 millioner dollars.
Hvis jeg husker korrekt.
Men folk downloadede den bare ulovligt gratis.
Det var penge, vi mistede.
Men samtidig er der lavet en pornoparodi:
Harold & Kumar Escape from Guantanamo Bay,
som jeg synes er fantastisk.
Fordi de ændrede nok i filmen til,
at deres intentioner var tydelige.
Den hed vist "Farold and Fubar" eller sådan.
Hvor går grænsen, når det kommer til immaterialret?
Hvordan sikrer I, at I ikke bryder immaterialret,
men stadig kan udnytte,
hvad I mener, seerne ønsker?
Man skal have en forståelse for, hvad piratkopiering er,
modsat mockbusting eller drafting.
Hvis man downloader Transformers eller Transmorphers
ulovligt uden at betale for at se den,
så stjæler man.
Forskellen på det, og hvad vi laver,
er, at vi laver en film om robotter.
Vi stjæler ikke indholdet eller stjerneskuespillerne.
Mark Wahlberg er ikke med i vores film.
Vi har Mark Stahlberg.
Nej, det er pornoudgaven.
Ja, det er pornoudgaven.
The Da Vinci Treasure bliver uden tvivl ikke nomineret til en Oscar.
Men der er eksempler på, hvordan efterligninger
fører til innovationer, der rykker industrien
i stedet for at holde den tilbage.
Tænk bare på receptpligtig medicin.
Sundhedsstyrelsen giver ny medicin patenter,
så firmaer kan tjene penge på at udvikle dem.
Men når patentet udløber
kommer der generiske versioner,
hvilket fremmer konkurrence og betyder lavere priser.
Generiske brands i supermarkedet
har måske samme ingredienser som kendte brands,
men koster meget mindre på grund af ting som manglende marketing
og ingen fin indpakning.
Hvis en økonomi kan finde balancen
mellem at beskytte ophavsret
og lade kopister drive innovation,
eller at kunne levere produkter til en bedre pris,
så har falskneri en rolle at spille,
selvom det ikke er som helten.
Nogle gange fører falskneri til innovation,
nogle gange fører det til dystre ting,
og andre gange fører det til det her.
Men filmgenierne, der har lavet dette kunststykke,
ville ikke lade os vise jer det.
Så vi respekterede deres immaterialret
og lavede vores egen version.
Skuespil!
Pis.
Jeg tjekker gerne kødet, før jeg spiser.
Det her er elendigt kød.
Det her er utroligt.
Ved du, hvor længe jeg sad på hug i buskene
og forfulgte den som en pervers stodder?
Du er godt nok også klædt som en.
Hvor vover du?