Du milde moster!
Da jeg var lille var jeg sikker på, jeg vidste, hvordan verden ville gå under.
Rumvæsen-invasion,
angreb fra en kæmpeøgle...
Eller dommedag med zombier.
Og selvom mange stadig er overbeviste om,
at Godzilla, UFO'er og Body Snatchers er på vej,
er der i dag en mere øjeblikkelig trussel om dommedag.
Den mulige mangel på en essentiel global råvare, vi er afhængige af
på måder, vi end ikke indser.
En specifik råvare, der er så vigtig, så allestedsnærværende,
at næsten alt i verden afhænger af den.
Og hvis vi løber tør for den,
vil den globale økonomi gå i stå.
Du tror sikkert, jeg taler om olie.
Du tager fejl.
Det her er gummiafsnittet.
GUMMIAFSNITTET
Hvad end I kan lide det eller ej, er vi alle forbundne af penge.
Jeg er Kal Penn, og jeg udforsker den globale økonomi, en ustyrlig kæmpe.
DEN GLOBALE ØKONOMI - EN USTYRLIG KÆMPE
For virkelig at forstå, hvor afhængige vi er af gummi,
har jeg brug for en monsterdosis af det.
Philadelphia, det her er Monster Jam!
Monster Jam foregår på enorme dæk.
Og intet andet end naturligt gummi kan håndtere stødet
fra de vilde monstertruck-hop.
Udover dæk
har gummi fundet vej i næsten alt.
Fra det tøj, man går i,
til ting i huset og så videre.
Gummi gør, at vi kan hoppe i den her supersjove ting.
Og der er de her supersjove ting...
Det er en hel anden form for bevægelse.
Naturgummi er en industri på 26 milliarder dollars.
Det er økonomiens rygrad.
Verdens behov for naturgummi er cirka 13.000 kiloton om året.
Det svarer til 86.868 blåhvaler.
Det er meget gummi.
Og Monster Jam har stort behov for det.
Hold da...
Jeg vil gerne spørge dig om gummi. Du er gummimanden.
En "gummimand"? Det lyder ikke så godt.
VICEDIREKTØR FOR BILOPERATIONER
Bill Easterly er ansvarlig
for at give alle Monster Jam-trucks dæk på.
Med 33 års erfaring i motorsport
ved han meget om, når gummi rammer vejen,
eller jorden eller andet.
Du ved meget om dæk.
Hvor vigtige er dæk og gummi for Monster Jam?
-Vi kunne ikke optræde uden dem. -Ja.
Vi har trucks, der laver spring
og lander på jorden med 20g.
En truck vejer 5.500 kilo.
Næsten 115.000 kilo kraft rammer jorden.
Dækkene skal kunne klare det gentagne gange.
Så dækkene er meget vigtige.
Hvor meget koster dæk som disse?
De koster omkring 3.000 dollars.
-Hver? -Ja.
Det, vi normalt gør, er ikke retfærdigt over for dæk.
De bliver kastet ni meter op i luften, de smadrer ind i alt muligt
og kører over biler.
De dæk går i stykker engang imellem.
Så vi måtte bygge et ekstra stærkt dæk,
der kunne holde til, hvad vi gør mod dem.
Produkter bygget af naturgummi er ekstra stærke,
så vi kan optræde, som vi gør.
Der findes syntetisk gummi lavet af petroleum.
Men de vigtigste gummiprodukter kan ikke være syntetiske.
Hvorfor ikke?
Med varme, slid og tid vil syntetisk gummi ikke holde i længden.
Dæk på fly lavet af syntetisk gummi? Glem det.
De kan ikke håndtere landingen, og de ville eksplodere på landingsbanen.
Det samme gælder lastbiler, der kører lange distancer.
Syntetisk gummi kan ikke klare det slid.
Naturgummi er det eneste materiale, vi kender til,
som kan gøre de ting, som fly, lastbiler og de her monstre har brug for.
Men der er en reel fare for, at vi vil løbe tør for naturgummi.
Og hvis det sker, vil det betyde enden for Monster Jam,
og for næsten alt andet, du er afhængig af i dit liv.
Dette er kilden til naturligt gummi.
Den rå saft eller "latex" fra det brasilianske gummitræ...
Disse træer er monoklonale...
MONOKLONAL - ADJ. KLONET FRA ENKEL CELLE
...hvilket betyder, at dette træ og dette og dette
alle sammen har samme dna.
Hvilket betyder, at de er modtagelige over for den samme sygdom.
Den sygdom er en svamp kaldet "gummitræskimmel."
For et gummitræ er det ligesom den sorte død,
Den Spanske Syge og Ebola kombineret.
Der er ingen vaccine eller kur.
Hvor skræmmende er et udbrud?
Eftersom alle gummitræer stort set er enæggede tvillinger,
har sygdommen potentiale til at ødelægge hele gummiindustrien.
STORBRITANNIEN
Med al denne potentielle ødelæggelse og klare trussel
mod vores globale kilde af gummi,
hvem ringer man så efter, når den ondskabsfulde spore har store planer?
Kun den mest ekstreme og ubarmhjertige plantepatolog.
-Må jeg tage den her på? -Ja, du må.
Jeg fik engang en æresdoktorgrad.
-Gjorde du? -For intet at gøre.
Fra... Sådan er det normalt...
-Så vi er begge læger. -Det er vi bestemt.
Men du ved rent faktisk, hvad du laver.
Min karriere har hovedsageligt foregået i troperne.
PLANTEPATOLOG
Så jeg har arbejdet på tropiske afgrøder. Kaffe, kakao og gummi.
Lad os få nogle gummitræer til at hoste, og se hvordan de har det.
Dr. Harry Evans har over 40 års erfaring i
at bekæmpe plante- og svampesygdomme.
Han bruger det meste af tiden i laboratoriet,
hvor han katalogiserer prøver, deriblandt bladskimmel.
PLANTEPATOLOGI
Dette ville være det første sted, gummimaterialet ville komme fra,
næsten utvivlsomt fra Asien.
Det er, hvor der er mistanke om gummiskimmel.
Denne prøve er gummiskimmel fra Trinidad
fra 1980'erne.
Det her kaldes "skudhuller," og det er, hvad der sker med bladene.
Kan du se skudhullerne?
SKUDHUL
-Ja. -Og...
Alle bladene vil falde for tidligt af,
og hele træet vil være afløvet.
Det kan betyde døden for træet.
Samleren var Chi, der var malaysisk, og han ledte efter
alle aspekter af sygdommen for at blive bekendt med den.
Så, når du ser på den, kan du se...
Undskyld, jeg griner, fordi
"chi" betyder lort på hindi.
Så det er doktor Lort, der har sendt dig prøverne.
Ja, så...
Med Chis beskrivelse kan folk
måske hurtigt sige: "Ja, det er bladskimmel,"
hvis man kigger på det gennem mikroskopet.
Kan du se de strukturer?
Ja, wauw!
Så det er udbruddet, og derefter
skubber det bladet ud og bliver til dette, hvilket for mig...
Du siger udbrud, og det ligner rent faktisk en bjergkæde.
Ja, når du ser det forstørret.
Deri er de strukturer, der indeholder de seksuelle sporer.
-Okay. -Som derefter på voldelig vis frigives
og fortsætter processen.
Det er en overlevelsesstruktur. Det er en bjergkæde,
så den er beskyttet, og sporene er indeni.
Det er en svamp, der vokser langsomt.
Så tre-fire uger.
Tager det tre-fire uger at nå til det stadie?
At opnå den vækst.
-Okay. -Ja.
Så, hvis du putter en lille prøve af det deri,
ville det se sådan ud om fire uger?
Ja.
Og når de, eller du, finder gummiskimmel,
sender de dig en prøve,
og når du modtager den, er det så for sent at gøre noget ved det?
Alarmklokkerne ville lyde.
Når sygdommen får tag i plantagen,
udrydder den plantagen.
Det er allerede sket en gang før.
For 100 år siden
kom 90 procent af verdens naturgummi fra Brasilien,
hvilket fik firmaer som Ford til at skabe enorme gummiplantager
for at lave dæk til deres biler.
I 1930'erne angreb bladskimmel og sprang fra træ til træ så hurtigt,
at da man opdagede det, var det for sent.
Den lille spore udraderede næsten alle træer i Sydamerika.
Ford havde investeret 20 millioner dollars i plantagen,
eller hvad der svarer til 280 millioner i nutidens kurs.
De endte med at sælge den tilbage til Brasilien
for lidt over et procent af, hvad de havde investeret.
Brasiliens andel af gummimarkedet er faldet
fra 90 procent til 0,001 procent.
Hvor ligger de andre gummiplantager?
90-95 procent ligger i Asien.
Så 95 procent af industrielt gummi til hele verden er...
Ja, det meste af naturgummien kommer fra Asien.
Forstået. Så det er meget indsnævret.
Hvis bladskimmel ramte der,
kunne de afbryde det meste af vores forsyning af gummi.
Ja, det ville afbryde hele verdensøkonomien.
Derefter er der ingen geografiske barrierer.
Det ville sprede sig i hele området.
Ligesom det spredte sig gennem hele Syd- og Centralamerika.
Hvis det ville ske, ville det være meget svært at inddæmme det.
HJÆLP
Hvad ville der ske, hvis bladskimmel spredte sig over Stillehavet
og fik tag i Asien?
Det ville ikke blot betyde enden på mine monstertruck-stævner,
men kunne ødelægge hele den globale økonomi.
Kan du forestille dig det? Hvis ikke, så lad mig hjælpe dig.
Og her er vi.
Dommedag ser sådan her ud.
Hvor alle fly forbliver på jorden, og verden er standset brat op.
...ØRKENEN
Kan du se, hvor enorme de er?
Ja, de er enorme.
De holdes vel stadig oppe af...
-Ja, se. Det holdes oppe af gummidæk. -...gummi.
Jeg er kommet her for at finde ud af, hvad en verden uden gummi ville betyde.
En kirkegård for fly, hvor det, der førhen var himlens titaner,
ophugges som skrot.
-Så disse dæk... -Et hundrede procent naturgummi.
Selv de her?
Næsten uden tvivl, da de bruges til krævende arbejde.
Jeg håber, vi kan se det herinde. Der er måske nogle dele tilbage.
Der ville have været nogle pakninger, tætninger og sådan deri.
Jeg antager, den her har gummidele?
-Eller er det plastik? -Her er gummiet.
-Okay. -Der er gummi der.
Der er måske gummi i luksusarmlænene,
så ens glas med alkohol eller champagne ikke glider.
Ville noget heroppe være lavet af gummi?
Det ser fint ud.
LANDBRUGSINGENIØR
Dr. Katrina Cornish har forsøgt at advare os alle
om de økonomiske konsekvenser af en verden uden gummi.
Hun har en meget klar besked om denne potentielle gummikrise.
Vi kan ikke fortsætte med at være afhængige af et klonet træ,
der er overfølsom over for sygdomme.
Det er en latterlig måde at drive en global økonomi.
-Er bladskimmel en reel trussel? -Uden tvivl.
I de sidste 20 år er det dukket op i Indien én gang og Thailand én gang.
Og der var man nødt til at udrydde alt i nærheden for at stoppe det.
Hvis du forsøger at flyve fra Sydamerika til det sydøstlige Asien,
bliver det meget vanskeligt at finde en afgang.
Du ville være nødt til at flyve et andet sted hen og skifte
til et fly, der ikke havde været i Sydamerika.
Det skyldes bladskimmel-karantæne.
-Passer det virkelig? -Ja.
Det kan ikke overleve at krydse havet, da det har for kort levetid,
men det kan overleve flyveturen.
Hvis det sker, og træerne begynder at blive udryddet,
hvordan ville manglen på gummi påvirke økonomien?
Det ville være et katastrofalt økonomisk kollaps.
Der er ingen sektor i den moderne økonomi,
der ikke er komplet afhængig af naturgummi.
Vi vil i sidste ende miste
hele den moderne verden!
Vi vil miste den.
Vi vil gå 120-130 år tilbage i henhold til, hvad vi kan gøre.
-Wauw! -Ja.
Du ved, vogne trukket af okser.
Vi ville gå tilbage til det.
Heste og læder.
Der ville intet være... Medicin, transport, intet.
Hvordan løser vi gummiproblemet?
Vi løser det ved at øge biodiversiteten af forsyningen af gummi
og ved at gøre det så hurtigt som muligt.
Så der er en mulighed for, at regeringer kan investere nu.
Uden tvivl, men det er vi ikke gode til.
Sker der noget katastrofalt, siger vi: "Åh gud!
Det var skidt."
Nogle folk vil sige:
"Det vil ske.
Det vil ske!"
"Ups. Vidste vi, at det ville ske?"
"Vi har forsøgt at fortælle jer det.
"I ville ikke lytte til os.
I ønskede ikke være proaktive. I ville være reaktive."
Så hvorfor gør den globale økonomi
ikke noget for at forhindre den potentielle effekt af bladskimmel?
Det viser sig, at økonomier har en tendens
til ikke at håndtere de problemer, der måske kan påvirke dem.
Den slags problemer, der kunne ske hvor som helst,
hvor penge skifter hænder.
BUSH PÅBEGYNDER SIN ANDEN PERIODE
Når nogen taler om usikkerhed i økonomien,
taler de sandsynligvis om "eksternaliteter,"
udefrakommende variabler, der kan påvirke alle forbundet til markedet.
Eksternaliteter kan være positive.
Ligesom sidste år i 2004,
da MySpace åbnede et hovedkontor nede ad gaden.
Stabile job i årevis!
Men eksternaliteter ses oftest i form af katastrofer.
Miljømæssige sygdomme såsom bladskimmel, naturkatastrofer såsom orkaner,
menneskeskabte katastrofer såsom en atomnedsmeltning,
eller som i mit tilfælde, hvor mit hus blev bygget på en forhistorisk gravplads.
-Se, hvad der angreb mig, mens jeg sov! -Hvor meget skal du have for knoglerne?
De er ikke til salg, dit monster!
Okay, syv dollars.
PADDEL FRA OL I 1950
For at få økonomien til at hænge sammen er jeg nu nødt til at sælge det hele.
Da jeg købte mine ting, tog markedet ikke højde for eksternaliteter,
som nu gør det muligt at sælge mit lort.
Utroligt, jeg ikke fik rabat på min Hummer
i tilfælde af, at benzinpriserne steg.
Men hvad koster det at tanke den op?
Uendeligt mange penge.
Jeg betalte 15 dollars for hver cd,
men nu sælger jeg dem for 50 cent stykket.
Bortset fra den fra Papa Roach.
Det er et samlerobjekt.
Hvis du køber dem, må du tage lp'erne gratis!
Lp'er kommer aldrig på mode igen.
Google koster nu over 100 dollars per aktie?
Nu, hvor de tydeligvis har toppet,
sælger jeg dem og flytter et sted hen, hvor der ingen gravplads er.
Jeg hørte, at de i New Orleans ikke begraver folk under jorden.
Det ser ud til, at jeg flytter til Big Easy.
-God rejse. -Tak, frue!
New Orleans i 2005. Hvad kan dog gå galt?
Hvad betyder den faretruende eksternalitet bladskimmel
for personerne i gummi-forsyningskæden?
For at finde ud af det begynder jeg min rejse
ved starten af ruten for naturgummi.
Thailand producerer mere end en tredjedel af verdens gummi
på plantager såsom denne,
midt i hvad der førhen var regnskov.
Det her er Bo.
Hans job er at høste den rå gummi, eller latex.
Hans arbejdsdag er kun lige begyndt.
Ligesom med et kondom
tappes latex om natten og ud på de tidlige morgentimer,
fordi om dagen
størkner det for hurtigt i junglens varme.
Der falder metaforen lidt til jorden.
Først fjerner man det latex, der tørrede i går nat.
Tap træet langsomt.
Hvor lang tid tager det at fylde den?
Det tager omkring seks timer.
Hvor mange træer tapper du på én gang?
Der er...
...et tusind træer.
Nogle gange op til 1.200 træer.
Det tager omkring to år for et træ at producere nok gummi
til at lave et almindelig bildæk.
Ikke engang et monstertruck-dæk!
Som I kan se, så regner det.
Normalt tapper de ikke gummitræer, når det regner,
da vandet fortynder latexen.
Men vi har 20 folk bag kameraet,
der kom til midten af Thailand, og klokken er tre om morgen,
blot for at lave gummiafsnittet,
så her er vi.
Nu er det kun et træ tilbage.
Og derefter skal vi veje det.
Følg med.
Efter at have tappet latex hele natten
indsamler Bo spande med den hvide væske.
Vi skal veje det nu.
Når spanden er fyldt,
må Bo køre til plantagens vejestation
for at finde ud af, hvor meget han vil få for nattens arbejde.
Plantagen består af 192 hektarer gummitræer.
Hvis blot et par sporer af skimmel landede her,
kunne træerne være udryddet på blot et par uger.
Der er 30 tappere ligesom Bo, som både bor og arbejde på plantagen.
Når gummiet er blevet vejet, betaler plantageejeren dem.
Min far købte denne ejendom og begyndte at plante gummitræer.
Købte han den specifikt til gummitræer?
Ja.
Da Thailands regering tilbød incitamenter
til gummibønder for otte år siden,
plantede ejeren af denne plantage, dr. Chukiet, mange nye træer.
GUMMIBONDE
Selvom et gummitræ kan leve i 25 år,
tager det syv år om at modne,
så han er først for nyligt begyndt at tjene sin investering hjem igen.
Hvad foregår der nu?
Vi henter latexen ind fra træerne.
Og nu skal vi veje den.
Hvor meget den vejer.
Og dagens pris er 47 baht per kilo.
Er dagens pris 47 baht per kilo?
-Ja. -Hvordan ved I, hvad dagens pris er?
Vi ringer til fabrikken.
-Så fabrikken fortæller jer det? -Ja.
Syvogfyrre baht per kilo svarer til 1.300 dollars per ton flydende gummi.
Dr. Chukiet deler fortjenesten 60-40 med tapperne,
hvilket betyder, at Bo kun får omkring ni dollars.
I Thailand er det mindre end mindstelønnen per dag.
Det er problemet, vi har
nu til dags.
Vi mangler arbejdere på grund af den lave pris.
Okay.
Arbejderne foretrækker at tappe, når prisen er høj.
Ja.
Vi kunne ikke finde nye arbejdere,
når en sagde op.
Vi kunne ikke finde en erstatning.
Før plejede vi at kunne producere omkring seks ton.
Seks ton?
Per dag.
Lige nu er det omkring to ton per dag.
-To ton per dag? -Ja.
Wauw. Så det er over halveret.
Mere end halvdelen. Det er derfor, at vores produktion
er så lav nu.
Har priserne været lave hele tiden eller er det blot for nyligt?
Nu har prisen
været langt nede i et par år.
Har den det?
Ja. Den er cirka...
Den er 30 procent af, hvad den var før.
Er den 30 procent af, hvad den var?
Ja!
For tre år siden?
For to år siden.
Det er et stort problem i Thailand.
Før plejede vi at bo på
gummiplantagen som hovedindtægt.
Nu forsøger at vi gå fra gummi
til kokos- eller palmeolieprodution.
Vi er begyndt at sprede vores investering.
Og vi er begyndt at fælde de gamle gummitræer.
Jeg forstår det ikke.
Hvis bladskimmel er sådan en trussel for forsyningen af gummi,
og efterspørgslen altid stiger,
hvorfor er priserne så lave,
så bønder såsom dr. Chukiet mister penge
og overvejer at fælde deres gummitræer?
Hvorfor kører I gummiet hen herfra?
Når det er klar,
flytter vi latexen fra tanken til vognen.
Og så kører vi den til fabrikken.
Okay, så I kører alt dette derhen.
Hen til fabrikken.
Hvis dr. Chukiet får prisen fra fabrikken,
så tager jeg derhen for at finde ud af, hvorfor den er så lav.
Denne gummifabrik ejes af Robert Meyer.
MEDSTIFTER OG DIREKTØR
På blot otte år gik han fra én fabrik til 38.
Han producerer nu 14 procent af al verdens gummi.
Tønderne med klæbrig latex ser sådan her ud, når Robert er færdig med dem,
før han sælger dem til en dækproducent.
Kal, du kan mærke, at den her er varm.
Og den er klæbrig.
Så bagningsprocessen
har gjort to ting.
Den har stabiliseret
produktets forrådnelse.
Så den organiske nedbrydning er stoppet, da det er blevet bagt.
Og det forstærker dets binding.
Okay. Og det bliver brunt af tørringsprocessen?
Ja. Ligesom en småkage.
Ja.
Det her er vejestationerne,
hvor to kager bliver lagt sammen.
Der bliver tilføjet eller fjernet små dele,
så den vejer præcis 35 kilo.
Fedt.
Her har vi de færdige produkter.
Så det her er, hvor Wonka-barerne sendes ud.
Ja, og det er opgaven hos en gummifabrik
at konvertere landbrugsproduktet til industrielt materiale.
Det er sejt.
Som du nok har regnet ud,
har vi
to overleveringer, som er relevante.
Bønderne overleverer et landbrugsprodukt til fabrikken.
Fabrikken overleverer et industrielt råmateriale
til fabrikanten af gummiprodukter.
Så det er de to overleveringer,
hvor produktet gives videre
til næste del i forsyningskæden.
Er du bekymret for bladskimmel? Er det en alvorlig bekymring?
Alle er altid bekymret for bladskimmel.
Det har dog ikke fundet vej til det sydøstlige Asien.
Måske er jeg for naiv eller for følelsesmæssigt involveret i mit job...
Ja.
...til at tænke for meget over det,
men hvis det kom til det sydøstlige Asien,
ville det betyde, at omkostningen for gummi ville eksplodere.
Men det lyder, som om der ikke tages højde for det i den nuværende pris.
Jeg talte med gummibønderne, og de sagde,
at prisen, de har fået for latex, de sidste tre år
er faldet dramatisk.
-Enormt... -Hjælp mig med at forstå hvorfor.
Okay, for at forstå det,
er du nødt til at forstå gummiens historie.
Før i tiden var der et stort rum,
hvad angik tid og forbindelse,
hvor man ikke kunne tale med hinanden,
køber og sælger imellem.
Så, hvis du er køberen, såsom en dækfabrikant, og jeg er sælgeren,
så vil du vide, at du kan købe dette produkt
ikke blot i dag, ud fra hvad jeg har på lager,
men du ville kunne købe produktet hele året rundt.
Da du er afhængig af det.
For at lukke det hul skabte de et futures-marked,
og gummi blev forhandlet derpå.
Kan du forklare, hvad et futures-marked er?
Et futures-marked er, hvor en køber og en sælger
aftaler visse betingelser angående pris, mængde, kvalitet,
specifikation, oprindelse,
stort set alt, hvad man ville finde i en kontrakt
om en leverance engang i fremtiden.
Okay.
Så, hvis jeg var producent, og jeg gik med til at levere
tonnage til en pris og et tidspunkt,
ville du købe fra en amerikansk forhandler med kontor i New York,
som har et datterselskab i Singapore.
Han ville handle enten direkte eller gennem endnu et lag mellemmænd
med den oprindelige producent, såsom mig.
Mellem os ville vi garantere,
at vi ville levere, hvad du ønskede, til den aftalte pris på det aftalte tidspunkt.
Så et futures-marked er et sted, hvor jeg rent ud sagt
har meget lidt at sige, om noget overhovedet.
Selv mine kunder har intet at sige.
Taler du med de fleste af mine kunder, ville de sige,
at de ønsker højere priser,
da de ved, at bønderne er tæt på at sige fra.
Men ingen af os, der rent fysisk deltager, har nogen kontrol.
Vi bliver nødt til at forstå futures bedre.
En futures-kontrakt er ligesom en koncertbillet.
Billetter bliver solgt flere måneder før, jeg rent faktisk optræder.
Kontrakten er baseret på efterspørgsel.
Jeg ville ikke tage 100 dollars for at optræde i en arena,
hvis jeg ikke troede, jeg kunne få udsolgt.
Tøs, du er for ydmyg. Du kunne få udsolgt på månen.
Turné på månen.
Tak, hypemand.
Jeg sælger billetterne måneder før, da det minimerer risiciene.
Jeg har arbejdet så hårdt på min nye turné.
Jeg skrev et helt nyt album,
og jeg stod selv for koreografien til alle mine backupdansere.
Når jeg siger, det er pokkers fedt, så er det sgu pokkers fedt.
Så jeg har brug for en garanti for, jeg bliver betalt for det hårde arbejde.
Og mine fans ønsker en garanti for, at de vil kunne se det.
Her er, hvad jeg garanterer,
at hvis jeg ikke ser koncerten, så er det noget lort. Bogstavelig talt.
Jeg åbner bare op, og det falder ud,
og folk vil spørge: "Hvad er det?" "Det ved jeg ikke."
Hvis koncertbilletter er futures-kontrakter,
så er billethajer futures-handlende.
På grund af ustabilitet på markedet, kan de rent faktisk miste penge.
Såsom hvis jeg vælger at livestreame min koncert gratis.
Nej!
Du ville lægge internettet ned. Det går ikke.
Jeg håber, det ikke bliver nødvendigt.
Men her er den værste del.
Billethajer køber så mange penge, at de kan kontrollere udbuddet.
Hvilket betyder, at de kan bestemme prisen.
Og det er manipulation af markedet.
Dine koncerter er markedspris.
Du er ligesom hummeren på menuen.
Ja, jeg er hummeren.
Blæs dem omkuld, tøs.
Hej, Cleveland!
Mens jeg scorer lidt penge
på resten af de her billetter til Meghan Trainor!
Jeg har billetter til Meghan Trainor!
De sælges hurtigt. Koncerten begynder nu.
Hvem er billethajerne i gummiindustrien?
Det er dem her.
Handlende på futures-markedet for råvarer.
Futures-handlende køber kontrakterne
i spekulation om, at de over tid vil stige i værdi.
GUMMI
Den handlendes mål er at købe lavt, sælge højt
og blive rig på differencen.
Singapore er et af de største finansielle centre i verden.
Her bliver tusindvis af futures-kontrakter på råvarer handlet hver dag.
En af dem, der plejede at handle de gummikontrakter, er Dar Wong.
TIDLIGERE FUTURES-HANDLER
Han arbejdede i 30 år for store investeringsfirmaer
og rejser nu rundt i Asien og rådgiver
betrængte gummibønder.
Hvis efterspørgslen på gummi er så stor, hvis alle i verden har brug for det...
-Alle har brug for det. -Tøj, briller, ledninger.
Hvorfor er prisen så så lav?
Det, der rent faktisk påvirker
gummiets ustabile priser,
er den globale inflation og lavkonjunktur.
Som eksempel begyndte priserne på gummi at falde i 2013.
Den thailandske regering sagde rent faktisk,
at gummipriserne nok gennemgik en kortvarig rettelse.
Men priserne steg ikke igen.
Priserne blev faktisk lavere og lavere.
Da bønderne begyndte at indse,
at prisen var på vej ned, begyndte de at opgive at tappe.
De sagde, de ville fælde træerne.
Det er noget,
der ikke er acceptabelt for den globale gummiøkonomi.
Bønderne siger, at fabrikken bestemmer prisen.
Men fabrikken siger, at futures-handlende bestemmer prisen.
Og futures-handlende siger,
at global inflation og lavkonjunktur bestemmer prisen.
Mens alle peger fingre ad hinanden,
hvordan skal bønderne så kunne overleve disse ustabile priser?
IKKE MIT PROBLEM
Ville det ikke være dumt af dem at fortsætte med at producere gummi?
Vi opfordrer altid bønderne
til at finde alternative indkomster
og holde plantagen kørende,
da priserne følger en cyklus.
Der er opture, hvilket vi har set.
Og der er nedture.
Vi er stadig i gang med nedturen.
Når nedturen er forbi,
vil den næste cyklus begynde.
Så det handler om prisudsving.
Er bladskimmel en reel trussel for gummitræer?
Jeg mener...
Det er en reel ting.
Vi vil dog overlade det problem
til plantelægerne.
Fordi der findes ikke nogen kur,
men der er intet værre end
bønderne, der vil fælde træerne.
Fordi, når man har fældet træerne,
så er det forbi.
Så du mener, at bønderne er den største trussel?
Ja, korrekt.
Bønderne er den største trussel.
Når de begynder at opgive industrien,
når de nægter at tappe og vil fælde træerne,
eller de vil sætte plantagen i bero,
så er det den største trussel.
Med tanke på, hvor vigtigt gummi er,
skulle man tro, markedet ville gør alt i sin magt
for at beskytte forsyningen.
Det her er Ma Nui.
GUMMIBONDE
Hun er gummibonde i Thailand,
og hvad Dar Wong kalder "den største trussel."
Hun fælder sine gummitræer
i håbet om at kunne bygge en ydmyg hytte for en bedre indkomst,
da hun ser det som sin eneste mulighed.
VÆRELSE TIL LEJE
Er det vanskeligt at træffe beslutninger, såsom at fælde træerne?
Eller ser du det som en del af ændringer, der er nødvendige?
Jeg har ikke råd til at ændre eller dyrke andre ting.
Så der er intet andet, jeg kan gøre.
Det er ligegyldigt, hvad jeg har lyst til.
Jeg har ikke råd til at dyrke noget.
Jeg forstår.
Ma Nui eksemplificerer den vanskelige situation for mange gummibønder.
De er fanget midt i et system,
der går mere op i at forhindre dem i at fælde deres træer,
end at miste hele gummiindustrien til bladskimmel.
Imens køber vi de nyeste løbesko
uden nogen anelse om, at hele systemet kan bryde sammen når som helst.
Hvis sygdom og økonomisk katastrofe ikke kan få markederne til at reagere,
er vi så helt på røven?
Vil Monster Truck-stævner
blive noget, der hører fortiden til?
Det frie markeds usynlige hånd
ignorerer måske problemet,
men privatindustrien er begyndt at tage små skridt mod at sikre sig.
TYSKLAND
Det fører os til det sidste skridt i forsyningskæden for gummi,
en meget vigtig forsker ved navn Carla og en dækfabrik i Tyskland.
Continental Corporation,
et af verdens ældste og største bilfirmaer,
forsøger at udvikle store mængder af en alternativ form for gummi.
Det dufter som at høste gulerødder, ikke?
Som en god gulerodssort.
Continentals årlige omsætning på næsten 50 milliarder dollars er i fare.
Hvad er det her lavet af?
Af mælkebøtterødder.
(LAV BARE SJOV AF NAVNET)
(JEG VENTER)
Continental satser på, at mælkebøtter
kan revolutionere gummiindustrien.
For i modsætning til gummitræet
kan mælkebøtter gro årligt, i moderate klimaer
og i jord, der ikke engang er brugbart til opdyrkning.
Mælkebøtter er modstandsdygtige.
Carla Recker står i spidsen for indsatsen.
Og hun er meget forretningsorienteret.
Hvis man brugte traditionelle gummitræer, hvor mange træer...
FORSKER I MATERIALE
...skulle der så til for at lave et dæk, mod hvor mange mælkebøtter?
Et gummitræ producerer omtrent
et til halvandet kilo naturgummi per år.
Til et dæk?
Til et dæk skal man bruge næsten to træer.
2 TRÆER X 1 ÅR = 1 DÆK
Og hvad med mælkebøtter?
Der handler det ikke om planterne, men dyrkningsarealet,
og vores mål er at få samme udbytte per hektar
og om året som med en gummiplantage.
Hvad er forskellen på, hvordan man udvinder det?
Jeg ved, at man med et gummitræ
-tapper væsken. -Ja.
De indsamler det i kopper.
Men hvordan foregår det med mælkebøtter?
-Tapper I den bare? -Nej, det kan man ikke.
Fordi naturgummiet i mælkebøtten findes i rødderne,
-så det er under jorden. -I roden.
-Det er under... -I roden.
Det kræver en proces, der fungerer.
At få gummi fra en mælkebøtte er ikke lige så let som at hugge i et træ.
Vi taler om tusindvis af planter, der skal dyrkes og høstes,
og derefter bliver gummiet udvundet gennem en kompliceret proces,
der involverer både menneske og maskine.
Du tager den tørrede rod herfra.
Den er meget skrøbelig. Du kan ødelægge den,
og du kan se, at den stadig hænger sammen,
og i sprækken kan du se
de små tråde af gummi, der er indeni.
Continental har investeret en betydelig sum i forskningen.
Det er det, man skal udvinde med processen,
og så får man dette smukke materiale.
Alt sammen i håbet om, at det vil lykkes.
I har allerede lavet dæk ved hjælp af mælkebøtter, ikke?
Er der noget, I er bekymrede over ved processen?
Man kan bekymre sig om en masse ting
i forbindelse med processen,
da vi hvert år møder problemer.
Det har regnet for meget, det har regnet for lidt.
Så vi skal håndtere den slags landbrugsmæssige risici,
som en bonde skal håndtere hvert år.
Men vi er nødt til at lære det, da vi er et gummifirma
og ikke et landbrugsfirma.
Hvordan valgte Continental at investere i mælkebøttegummi?
Stod du bag det?
Jeg overbeviste firmaet om at gøre det.
Hvordan overbeviser man et kæmpe globalt konglomerat
om at investere i blomstergummi?
På den ene side skal man være entusiastisk,
men man skal også have grundlag for at være det.
Fremtiden for naturgummi er essentiel for os,
da efterspørgslen stadig stiger.
Dækmarkedet stiger og forventes at fortsætte med det.
Det er grunden til, vi er nødt til at sikre vores forsyning,
og derfor er vi nødt til at begynde nu.
Har du et kælenavn her?
Nogle kalder mig Frau Löwenzahn eller fru Mælkebøtte.
Fru Mælkebøtte? Det er fedt!
Det bruger de ikke så ofte.
Vi har et Taraxa Gum-dæk.
Kan du se alle Taraxa Gum-blomsterne her?
Og frøene.
Det her er logoet, og hvordan det ser ud på dækket,
så når du ser det i fremtiden,
er det er Taraxa Gum-dæk.
-Det er spændende. -Ja.
Jeg læste, at I inden for fem-ti år
vil kunne producere det til industrielt brug.
Holder den tidsplan stadig?
Det er, hvad vi arbejder henimod, men vi har stadig lang vej endnu,
før det er en succes, og vi kan industrialisere det.
Så jeg vil ikke sige, at vi vil løse
gummikrisen for hele verden,
men hvis vi ikke begynder nu, vil vi aldrig kunne løse problemet.
Eftersom markederne ikke lader til at ønske at redde os,
og der ikke arbejdes på en kur mod bladskimmel...
Hejsa.
...er mælkebøtter måske fremtiden for den globale økonomi.
Vi satser på, at et par enkelte forskeres succes
kan skabe et globalt markedet for disse små gule blomster
tids nok til at forhindre en katastrofe.
Lad os krydse fingre for, at vi vil blive reddet
af endnu en cyklus kapitalisme,
der konstant drejer rundt og rundt ligesom et...
Ligesom et...
Gid, jeg kunne komme på en passende metafor.
Forhåbentlig vil alt ordne sig.
Måske kan gummiindustrien reddes,
og vi kan fortsætte med at gå i sko, spise mad... og nyde Monster Jam!
Men vi må hellere forberede os på, at det ikke bliver en let tur.
Markør.
Hvis du køber dem, får du lp'erne med.
Jeg er gal. Jeg er ved at sætte mig på armlænet.
Jeg ramte forbi stolen, undskyld.
Lort.
Hvor skal jeg begynde?
Jeg garanterer dig, at hvis jeg ikke ser koncerten,
så er det noget lort.
Det ryger ned på gulvet.
Det er ikke godt for nogen.
Bogstavelig talt, splat.
Jeg lægger en lort.
Jeg bliver nødt til at begynde at gå med ble. Det er vildt.
Bare lort på gulvet. Hvem gjorde det? Min fejl, undskyld.
Tager vi den derfra?