Rige folk.
I kender typen.
Med deres latterligt ekstravagante hjem.
En bil til hver dag i ugen.
Et joggingsæt til hver dag i ugen.
Lad os bare sige det.
Mange af dem fremstår som nogle svin.
RIGE SVIN
Der er pyramidespils-rige svin, som stjæler ens opsparing.
Madoff, hvem er din advokat?
"Tag ingen politiske fanger, eller brug vandtortur-,"
og "skyd en ven i ansigtet"-rige svin.
"Hvordan skaffer de YouTube-videoer
ham 14 millioner om året"-rige svin.
Bla, bla, bla, flere materialistiske ting.
Pointen er, at jeg har købt en masse ting, inklusive dette Rolexur.
RODRIGUEZ INDRØMMER MISBRUG
Præstationsfremmende
"sæt en stjerne ved siden af sejren"-rige svin.
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Jeg har aldrig taget præstationsfremmende stoffer.
Endda Pharma Bro-typen af rige svin uden respekt for Wu-Tang Clan.
Hvad er det ved at have penge
og en villighed til at gøre alt for at få flere,
der så ofte følges ad?
Er der en sammenhæng mellem at være rig og et svin?
Og mens vi stiller spørgsmål,
hvor mange gange kan jeg så sige "svin" i en serie om økonomien?
Svaret vil måske overraske jer.
Hvad end I kan lide det eller ej, er vi alle forbundet af penge.
Jeg er Kal Penn, og jeg udforsker en ustyrlig kæmpe,
den globale økonomi.
Den globale økonomi - En ustyrlig kæmpe
Hvis vi skal bruge hele afsnittet på at afdække en bred stereotyp,
vil et konkret eksempel måske hjælpe,
så vi ledte efter det perfekte eksemplar.
Han hedder Justin.
VED DU IKKE, HVEM FANDEN JEG ER?
JEG ER JUSTIN ROSS LEE
Justin Ross Lee er en amerikansk iværksætter,
hvis lidenskaber inkluderer at udnytte sin rige svin-persona
til at rejse verden rundt på første klasse
og derefter prale om sine jetset-bedrifter på Instagram.
Vi skal mødes til champagne og pedicure på hans yndlingsresort.
Han er kort sagt et stort svin.
-Skål. -Nej.
Vi siger ikke "skål" i Thailand.
I New York ville jeg sige "L'chaim," men her siger vi "Chokh dī khrab."
Jeg ved, hvad du vil sige.
Jeg siger intet, udover at jeg ikke stoler på dig endnu,
så jeg leger med.
Vi ved ikke helt, hvor meget Justin er værd,
men at opføre sig som et rigt svin er essentielt for hans forretning.
Det handler ikke om at være et røvhul, men det hjælper.
Hans firma hedder Pretentious Pocket.
De sælger lommeklude med navne som "The Madoff" og "The Bateman"
til en kundebase, der ser på Justin og tænker:
"Den fyr! Jeg vil også ligne en bølle i en John Hughes-film."
Vi laver verdens bedste lommeklude, der er lavet af "Rend mig"-silke.
100 % "REND MIG"-SILKE
Folk over hele verden køber mit produkt.
Hvorfor køber de det, Kal?
-Det ved jeg ikke. -For at vise sig frem.
For at være prætentiøs og utålelig.
I en global økonomi i 2018-2019
skal man være direkte og aldrig sige undskyld.
Hvis 49 procent elsker en og 51 procent hader en,
har man gjort noget rigtigt, så længe folk taler om en.
Man skal være modig, pågående og utålelig
for at skille sig ud og blive den bedste.
Hvis man skal arbejde med logistik eller shipping,
skal man være FedEx.
Hvis man skal sælge kondomer, skal man være Trojan.
Hvis man ikke giver det indtryk, så har man fejlet
i sin branche.
Tag dig som eksempel, Kal Penn...
Hvis nogen tænker på White Castle, men ikke tænker på Kal Penn,
så har du fejlet som skuespiller.
Længere er den ikke.
Hvis jeg er kendt for en film, jeg lavede for 12 år siden,
så gør jeg noget forkert, ikke?
Du skal være i baghovedet på dem.
Jeg forstår det.
Jeg siger ikke, jeg ikke forstår det. Men...
Hvilke ting gør folk succesfulde?
At være skamløs.
Man skal rent ud sagt være et røvhul.
Stifterne af Uber måtte indse,
at de ville gøre mange taxachauffører vrede.
Men i 2018 fungerer det ikke at skulle praje en taxa.
Se bare, hvad Airbnb har gjort for hotelbranchen.
Det her svin har måske en pointe.
At vinde med ens forretning betyder, at andre taber.
Uber har måske sparet alle for bøder for at køre fuld.
De tøser er for vilde!
Men de har også kostet tusindvis af taxachauffører deres job.
Og Airbnb er en god måde at tjene lidt ekstra penge på,
hvis man lader fremmede behandle ens hjem, som Led Zeppelin behandlede hotelværelser.
Da Mark og Star King kom hjem
efter at have lejet deres hus ud, blev de chokerede over synet.
Der var mayonnaise på møblerne, barbecuesauce over alt
og kylling i mine sko.
Men man kan ikke ignorere,
hvad Airbnb har gjort ved hotelbranchen.
AIRBNB BLIVER EN ENDNU STØRRELSE TRUSSEL FOR HOTELLER
Man skal enten tilpasse sig, ændre metode eller gå under.
Og hvis man har svært ved
at gøre det, man gør bedst,
fordi man har dårlig samvittighed,
så er man et oldtidslevn.
-Okay... -Kal.
Jeg skal lige bruge min hånd.
-Mærk, hvor blød den er. -Tak.
Det her er skønt.
Du bør følge mig på Instagram.
Skønt.
Nu bliver jeg tagget på Instagram ved siden af det her.
Jeg er taknemlig for min smukke pik.
Den har været loyal og hjælper mig.
Når mit Instagram normalt ser sådan her ud.
Ifølge Justin er vejen til personlig succes
fyldt med ens konkurrenters lig.
REND MIG, DIN LATTERLIGE NAR
Der er et ord for folk, der ingen empati har.
Det er "psykopat."
Når du tænker på psykopater, tænker du så på ham her?
Eller ham her?
Vi har mere om ham snart.
Forfatter Jon Ronson har bogstavelig talt skrevet bogen
om sammenhænget mellem psykopater og forretning.
Vi skal mødes hos en dyr skrædder.
Et sted, som han siger, er en psykopats naturlige opholdssted.
Er du kommet for at få taget dine mål til et jakkesæt?
Det her skulle være, hvad psykopater gør.
-Det her er... -Jeg vil finde ud af det.
Der er et par mærkværdige særheder
ved folk, der scorer højt i prøven for psykopater,
og et af dem er, at de kan lide at gå i jakkesæt.
I fine, dyre jakkesæt.
FORFATTER
Så du vil måle min krop?
Mit første spørgsmål er:
ANDEN GENERATIONS-SKRÆDDER
(LAVER JAKKESÆT TIL 4.000 DOLLARS)
Skal vi designe et jakkesæt, der passer til profilen
-på Jons ideelle psykopat? -Ja sgu!
Jeg har nogle gode idéer.
Ja, vis mig et jakkesæt til en psykopat.
Måske kan vi fore det med det her løve...
Hvad i...
Hold da op.
-De er meget rovdyragtige. -Ja.
Det er fedt.
Det med rovdyr passer.
Psykopater, der scorer højt, elsker rovdyr,
da de anser sig selv som et rovdyr,
der går gennem verden og dræber de svagere væsner.
Det lyder rigtigt.
Hvad kendetegner en psykopat?
Det er en tjekliste med 20 punkter, der blev udarbejdet af en kliniker
ved navn Robert Hare.
Han var fængselspsykolog i 1970'erne.
Hed han Robert Hare?
Ja.
Tjeklisten handler om
detaljerne og nuancerne ved psykopatisk adfærd.
HARES PSYKOPAT-TJEKLISTE
Overfladisk charme, grandiositet,
ingen anger, ingen empati.
Men ingen af disse ting alene definerer en som psykopat.
-Det er helheden. -Ja, det handler om det overordnede.
Jeg ville tale med dig, da jeg er nysgerrig om idéen.
Bliver svin rige?
Er rige folk automatisk svin?
Hvis man er god til forretning, har det så en sammenhæng med,
at man enten er et svin eller en psykopat?
Først og fremmest vil jeg gerne sige,
at psykopater og svin ikke er det samme.
Psykopati er en meget bestemt, klinisk form for svin.
Men Robert Hare sagde til mig,
at han fortrød, at han brugte sit liv i fængsler,
da han burde have brugt mere tid i bestyrelseslokaler.
Han fandt frem til tallet,
at én procent af befolkningen er psykopater,
men det stiger til fire procent blandt direktører.
I psykopattesten
gav Ronson et portræt af tidligere direktør for Sunbeam, Al J. Dunlap,
som nedlagde så mange stillinger,
at folk kaldte ham "Motorsav-Al."
Al fyrede tusindvis,
og han fortalte angiveligt sin ekskone, at han ønskede at smage menneskekød,
han kom ikke til sine forældres begravelser,
og han tjente millioner af dollars til aktionærerne.
Han elskede også et junglemotiv.
Bliver man en succes, fordi man har en medfødt evne til at være et svin?
Hvis man er en rigtig, ægte psykopat med høj score,
og man ingen empati har, hvad udfylder man så det tomrum med?
Man udfylder det med nådesløshed.
Viljen til at vinde, behovet...
For at se sig selv som et rovdyr,
hvor man udnytter svagheder hos andre.
Man vinder ved at nå toppen, hvis man taler om arbejde.
Men aktionærer og kapitalisme, når den er mest ubarmhjertig,
belønner psykopatiske karaktertræk.
Den belønner nådesløshed.
Den belønner manglende empati, manglende anger,
overfladisk charme, grandiositet.
Så jeg mener, der er en sandhed ved Robert Hares teori om,
at det er mere sandsynligt at finde en psykopat
i toppen af forretningsverdenen end i bunden.
Efter at have forsket hele sit liv, var det eneste, han fortrød,
at han ikke havde brugt mere tid i bestyrelseslokaler?
På grund af den indflydelse, forretning har på folk?
Ja, en seriemorder
vil ødelægge et begrænset antal liv.
Hvorimod en direktør kan ændre samfundet.
Hvis kapitalisme belønner svin, er det så ikke skidt?
-Skål. -Skål, Kal.
Hvem har opfundet dette elendige system, og hvorfor følger vi det alle sammen?
Hvem er Adam Smith?
Han er en berømt økonom. Han opfandt kapitalismen.
Balloner! Køb jeres balloner her.
Jeg vil gerne købe en.
Fem dollars.
Det lyder dyrt for en enkelt ballon.
Lyder det dyrt for en enkelt ballon?
Men ved du hvad? Ingen andre sælger balloner.
Køb den, eller smut.
Fint.
Hav en ballon-fyldt dag.
-Svin! -Tumpe.
Den pokkers ballon sprang.
Ingen tilbagebetaling!
Smut videre.
Balloner her!
Fire dollars!
-Det røvhul. -Alle regnbuens farver!
Forsød jeres dag med en farverig ballon!
Violet, se det her. Adam Smith vil søge hævn på vores vegne.
Det svin tog overpris for et dårligt produkt af grådighed og egeninteresse,
men parken har lukket endnu et svin ind på markedet.
Balloner sælges her! Fire dollars!
Nu kan kunden frit vælge.
Jeg ser, du har smag for de finere ting.
Ballondyr sælges her!
Glubske dyr, 3,99 dollars.
Se, det er innovation.
Sprang din ballon?
Jeg tænker på mine kunder.
Værsgo.
Fordi han kunne miste omsætning ved at sælge et skrøbeligt produkt,
var det i hans egen interesse at skabe noget, der var mere pålideligt.
Personlige balloner.
Dit ansigt på din egen farverige ballon!
Hvorfor være på en ballon, når du kan være i en ballonnederdel?
I får en slikkepind med i købet!
Ansigtsmaling!
Snor fra lokale producenter!
Konfliktfri helium!
Økologisk luft!
-Fupmager! -Tåbe!
-Løgner! -Slyngel!
Nå, røvhuller.
Nu, hvor de har lært at tilbyde deres kunder kvalitet
og stadig tjene penge på det,
ser det ud til, at kapitalismen har fået dem på rette kurs.
Ja. Kurs mod banken.
Vi tjente stadig kassen, tumpe.
Jeg begynder at forstå det.
Undskyld mig.
En kapitalistisk struktur kanaliserer magten ved at være et svin...
-Undskyld mig. -Et øjeblik.
...og kan hjælpe os alle til at få bedre produkter og ydelser.
Tag Thomas Edison som eksempel.
I hans jagt på at slå George Westinghouse og give nationen elektricitet,
dræbte han offentligt en elefant med elektrisk stød.
Det lyder, som noget en psykopat ville gøre.
Men selv i dag er Edison-pærer standarden, hvis man vil være hip.
Undskyld mig.
Eller tag Henry Ford som eksempel.
Et koldblodigt antisemitisk røvhul.
Men i sin jagt på at få en Model T i alle garager i USA,
revolutionerede han samlebåndsproduktion
og forbedrede millioner af liv de næste 100 år.
Kan jeg få en øl...
Kan jeg få en til?
Ja, selvfølgelig.
Hallo, røvhul!
Undskyld. Hvad kunne du tænke dig?
Måske bør vi alle opføre os som svin.
Det lader til at skaffe resultater.
Svineri.
Bivirkninger: Myrde elefanter.
Optage ens vandretur i en selvmordsskov. Tweete et billede af ens pik.
Sammenligne regeringsmedlem med en abe. Antyde, at slaveri var et valg.
Spirituskørsel. Beskylde jøder for alle krige.
Spille pik ned i en plante.
Hæve prisen på livsvigtig medicin.
Kaste en telefon efter en portier.
Rige svin lader til at være af en anden støbning,
men kan enhver, selv en flink fyr som mig, lære at følge deres væremåde?
Ja, ifølge dette rige svin.
Gary Vaynerchuk tjente anslået 160 millioner dollars
på at være en af de første,
der udnyttede folk lyst til at købe sprut over internettet.
Jeg er på en enmandsmission
for at lave den bedste vinklub i USA, måske endda i verden.
Såvel som et digitalt reklamebureau.
Jeg sparkede røv.
Et række kundemøder for Vayner Media.
Jeg har været så fokuseret.
Intet superglamourøst. Ingen taler. Ingen selfier på gaden.
Bare direktørlivet. Jeg har jagtet succes.
MIT MÅL ER LIVSSTILEN
Hans bramfri og barske forretningslektioner
har skaffet ham vilde følgere.
Utroligt, at ikke alle kender @garyvee endnu
Gary Vee er min Jesus
Men også andre typer svar.
gary vaynerchuk vækker et had i mig
Jeg hader ham så meget
Jeg glæder mig til at høre hemmelighederne bag hans succes.
Det er deres fejl.
Når han er færdig med at diktere denne vigtige besked.
Sig, der intet er at diskutere.
Jeg gør det under ingen omstændigheder.
Ring tilbage, og sig, at jeg kiggede direkte på dig
og sagde under ingen omstændigheder.
Sandsynligheden for, at de kan overtale mig til det,
svarer til, at jeg bliver Patriots-fan.
Sig det til dem.
Fedt.
Er der folk, der mener, du er et røvhul?
DIREKTØR, SERIE-IVÆRKSÆTTER
Uden tvivl. Jeg bander meget, hvilket ikke er godt.
For mange mennesker.
Jeg kommer fra Jersey, hvilket kommer med meget...
Sig ikke noget ondt om os.
Jeg er en Jersey-knægt.
Jeg praler også meget og har masser af selvtillid,
også kaldet ego,
så svaret er ja.
Men jeg nyder at overbevise dem
i løbet af mit liv.
Vi taler om, hvorvidt man er nødt til at være nådesløs i forretning,
og hvorvidt der er karaktertræk,
der driver evnen til at være en succesfuld forretningsmand,
men også rig.
Forretning er en sport for mig.
Er man nødt til at være nådesløs? Ja, til tider.
Er man til tider nødt til at spænde ben for nogen
i en vigtig slutspilskamp
for at opnå den fordel, man leder efter?
Sandsynligvis.
I sport er det at være listig og snu.
Det ses ikke ned på.
Det sker på et vist niveau også i forretning.
Det skader ikke at have spidse albuer.
Som immigrant, der voksede op uden at have noget,
var jeg heldig, da jeg havde fantastiske forældre.
Halvfems procent af forældre lærer deres børn at forsvare sig.
Mine forældre lærte mig at angribe.
Mit miljø lærte mig at angribe.
Mine omstændigheder tilbød mig ikke mange muligheder.
Jeg har en karakterudskrift hængende der med kun bundkarakterer.
Jeg var nødt til at gå i offensiven.
Derfor elsker jeg iværksætteri og forretning.
En ægte forretningsmand og -kvinde ønsker fortjeneste.
Kapitalisme er fantastisk.
Indrøm det.
De folk, jeg ikke kan fordrage, er dem, der har vundet i deres branche,
men når en alder, hvor de er trætte,
og så forsøger at bruge deres penge til at manipulere spillet.
Giv mig eksempler på folk, der gør det, du taler om,
som er noget lort.
Hovedsageligt ældre, rige folk.
Hvis en stor Hall of Fame-spiller
bliver overgået af en grønskolling,
indser han eller hun: "Tiden er inde til at lægge støvlerne på hylden."
Men når forretningsfolk bliver trætte,
og de bare vil slappe af på deres yacht,
så forsøger de at bruge pengene til at ændre spillets regler.
Det er det ultimative tabertræk.
Hvis du er sådan en "kapitalist,"
så lader du spillet udfolde sig.
Magic Johnson, Kobe, Shaq,
de kan ikke gå til dommeren og sige:
"Fra nu af er det én fejl, og man ryger ud.
Her er lidt penge."
Det forsøger mange forretningsfolk på, og det gør mig rasende.
Jeg forventede, at Gary skulle lære mig at være et svin,
men han virker rimelig fornuftig.
God redning.
Bare et stort konkurrencemenneske.
Så I det? Fik I det på kamera?
Der var sgu godt spillet. Jeg håber, I fik det på kamera.
Og nu har han gjort mig bekymret for en anden slags svin.
Folk, der har tjent deres penge og derefter ændrer reglerne
for at forhindre retfærdig konkurrence.
I sport kalder man det matchfixing.
Der står syv-nul, bare så I alle ved det.
Men findes der et navn for dette træk i forretningsverdenen?
Ja, det kaldes kunstige knaphedsgevinster.
Forveksl det ikke med, hvad min udlejer forgæves forsøger på hvert måned.
Det er det, som Adam Smith siger, et fungerende system skal forhindre.
Velkommen til Svin. Hvor mange bliver I?
To, tak.
Godt, I får en af vores alarmer,
og jeres bord er klar om to til fire timer.
Det gør ikke noget. Vi har travlt.
Vi snupper bare frokost hos en madvogn eller sådan.
Har I ikke hørt det? De er ulovlige her i staten.
Ja, de er uhygiejniske og dårlige for miljøet.
-Er det rigtigt? -Nej, men det sagde vi offentligt.
Vi ønsker i virkeligheden bare ikke konkurrencen,
så vores ejer, Svin, fik det gjort ulovlige gennem lobbyisme.
Lad os bare gå over til Richard's på den anden side af gaden.
Det er I velkommen til,
men I skal vide, at vi har købt den restaurantkæde
i en fusion.
Vi ejer alle restauranter inden for 80 kilometers radius.
Det er i praksis et monopol.
Jeg laver min egen restaurant. Lad os gå.
Skøn attitude, men...
...vi har nok penge til at ændre lovene.
Så for at starte din egen restaurant
skal du have en fire år lang kulinarisk uddannelse,
vinde et madlavningsprogram
og gøre dig fortjent til den præsidentielle frihedsmedalje.
Man skaber absurde adgangskrav.
En klassisk, kunstig knaphedsgevinst. Kan I følge mig?
Lad os bare spise her.
De arbejder så hårdt for at beskytte deres forretning,
at de sikkert går lige så meget op i maden.
Ikke rigtigt.
Det er ikke, fordi vi ønsker, at maden ikke skal være god,
det er bare ikke nødvendigt.
Mens I venter, så lad os kigge på bordene.
For ni dollars til kan I få et bord med ekstra plads.
Vi har ikke brug for ekstra plads.
Vi tager bare et af jeres normale borde.
Men med et økonomibord er I ikke garanteret at sidde samlet.
Jeg ved, at det at sidde sammen ikke er noget, vi har opfundet,
men vi bemærkede, at folk kunne lide at gøre det,
så vi begyndte at tage penge for det.
Knaphedsgevinst-mær
Jeg har
Hvor er pengene?
Jeg har pengene
PRISER UNDER INDKØBSPRIS!
Adam Smith talte meget om konkurrence i kapitalisme,
men hvad sker der med resten af os,
når lov-ændrende, knaphedsgevinst-svin sørger for, der ikke er fair konkurrence?
Jeg kan ikke spørge Adam Smith, da han er temmelig død,
så jeg må spørge en anden Adam.
En fyr, der ikke er bange for at stirre det frie marked
lige ind i dets kolde, døde øjne.
Den øverste leder hos Planet Money.
Den hårde negl hos NPR.
Den vilde fra Condé Nast.
Han vil stjæle dine frokostpenge for at lære dig om valuta uden guldstandard.
Han er producer på denne serie.
New Yorker-skribenten Adam Davidson.
En god måde at vide, om en industri har kunstige knaphedsgevinster,
er at spørge, om man hader industrien?
SKRIBENT
Er du virkelig vred på den industri?
Hvilken industri er du mest vred på?
Jeg kan med det samme komme i tanke om to.
Flyselskaber og telefonselskaber.
-Begge er forfærdelige. -Det er gode eksempler.
Men der er konkurrence i begge brancher, så hvorfor er de forfærdelige?
Der er begrænset konkurrence, men der er stadig kunstige knaphedsgevinster.
Med telefonselskaber blev der holdt auktioner for båndbredde
og kun en håndfuld fik fingre i det.
Du og jeg kan ikke bare starte et telefonselskab
og få fat i båndbredde.
Så fordi et par telefonselskaber sidder på al båndbredden,
kan de give kunderne elendig service?
-Ja. -Okay.
Med ventetiden og attituden, når man ringer til dem,
så er det meget tydeligt,
at de ikke kæmper for at beholde en som kunde.
Flyselskaber er dog
en meget reguleret industri,
hvor der er enormt høje opstartsomkostninger.
Man skal bruge en formue på fly og andre ting,
og derefter får man kontrol over ruter
og landingspladser i lufthavne.
Så hvis jeg vil fra punkt A til punkt B
er der kun få muligheder, og de er alle elendige.
-Ikke? -Jo.
De kan stille krav til en, som de sikkert ikke ville kunne,
hvis der var mere konkurrence.
Så de største svin,
de, der har den værste påvirkning på vores samfund,
er firmaer, der sidder på en vital ressource
og forhindrer nye firmaer i at komme ind i branchen
og konkurrere med dem.
Hvilket betyder, at der ikke er nok incitament
til at skabe bedre produkter og yde en bedre service for at få kunder.
I det lange løb skader det os alle.
Den amerikanske økonomi har sin del af manipulerende knaphedsindustrier.
Men der er steder i verden, hvor knaphedsgevinster ikke blot er tilladte,
men obligatoriske.
Sagt med andre ord, hvad hvis et land skrev knaphedsgevinster ind i loven?
FORENEDE ARABISKE EMIRATER
Gennem de sidste 30 år
er Dubai gået fra at være en lille oliestat
til at være Emiraternes glimtende, internationale forretningscentrum,
hvor virkeligheden kan være lige, hvad man ønsker
eller har råd til.
Jeg skal mødes med Ibrahim Baloushi,
en af de få forretningsmænd derfra, der er villig til at tale med mig.
Ibrahim tjener sine penge på en ganske normal type lov,
der direkte begrænser udenlandsk ejerskab af firmaer.
Her i Dubai bruger et lille segment af befolkningen
denne statssponsorerede knaphedsgevinst
til at blive åndssvagt rige.
Kan du fortælle mig om dit firma, og hvad I gør?
Mit firma arbejder med forretningsetablering.
Så hvis nogen ønsker at etablere forretning i Dubai,
kan vi skaffe visum, procedure,
certifikater, kontor,
vi kan arrangere det hele.
Og hvis man ønsker et certifikat,
har man brug for en lokal sponsor.
Så den lokale beboer ejer 51 procent af aktierne,
mens den udenlandske ejer 49 procent.
Men den lokale er
fuldt ud bemyndiget til at drive forretningen.
Så de ejer 51 procent, men det er ikke en kontrollerende andel?
Jo, på papiret,
men den lokale
overtager ikke kontrollen over aktierne.
Han bliver betalt et årligt sponsorgebyr og ikke andet.
Hvad er det årlige gebyr?
Det kan være 15.000, 20.000 eller 25.000 dirhamer.
Det er tilrettelagt sådan for at hjælpe de lokale.
Så regeringen kan hjælpe de lokale,
så de kan støtte økonomien,
så de også har nogle penge til dem.
Vi er et lille land med en god økonomi,
og regeringen har penge til at hjælpe sine egne.
Men de lokale foretrækker at holde sig
ude af forretningsbranchen, da de ikke bryder sig om den.
De får deres årlige gebyr.
Så det er ligesom en indkomst?
Kan man leve af at få årlige gebyrer
fra en række firmaer?
Ja, det kan man.
Hvis man har forretningssans...
Jeg kender folk, der er sponsorer for 60-70 firmaer.
Forestil dig det.
Hvis jeg får 20.000 for hver af dem, hvor meget tjener jeg så?
Det er 1,5 millioner for blot at underskrive papirer hvert år. Ikke andet.
Og man behøver ikke at...
Nej, man skal intet gøre.
Man skal intet gøre,
og man får pengene.
Hvad kunne man ellers ønske sig?
Det er fedt.
Men ved I, hvad der ikke er fedt?
Slaveri på kontrakt.
Migranter i Dubai: De skjulte slaver bag glamouren
Det blev hurtigt dystert.
Lønningsproblemer: Lige arbejde, ulige løn
Men jeg taler om en anden måde, kunstige knaphedsgevinster viser sig i Dubai.
Udover 51/49-loven
opkræver landet leje fra en prisgivet gruppe mennesker
bestående af over otte millioner migrantarbejdere.
Intet paradis for migrantarbejdere
Til højre kan du se City Center,
et af Dubais indkøbscentre.
Vi har over 80 indkøbscentre i Dubai.
Derfor hedder det DO BUY.
CHAUFFØR
Mohammad Yaqoob, som blot bliver kaldt for Yaqoob,
er en lokal chauffør, der kender alle byens seværdigheder.
Her er guldmarkedet,
som har over 300 guldbutikker,
tørrede frugter, chokolade, dadler.
Det er et frit marked.
Man kan prutte om priserne.
Fordi det elsker nogen at gøre.
Han har også været offer for Dubais kunstige knaphedsøkonomi.
Dette er mit hus.
Vi bor sammen med alle mine venner.
Velkommen hertil.
Tak.
Det er en kraftig ventilator.
Ja, fordi vi bor omkring ti personer her.
Det her er min seng.
-Fint. -Ja.
Hvem snorker højest?
Det gør han!
Ingen har råd til deres eget værelse,
da et værelse koster omkring 6.000 dirhamer.
Det svarer til omkring 2.000 dollars.
Leveomkostningerne er utroligt høje her.
For tolv år siden flyttede Yaqoob fra Pakistan til Dubai
lokket af udsigten til et lukrativt job som lastbilchauffør.
Mens hans bofælle laver mad, fortæller Yaqoob om sine problemer
med at skabe et liv i Dubai.
Da du ankom til landet,
var det da på et turistvisum?
Nej, jeg fik visum gennem et taxiselskab.
Jobagenten i Pakistan
lovede mig, at jeg ville blive lastbilchauffør,
da jeg også var det i Pakistan.
Lastbilchauffører tjener en god løn,
omkring 7-8.000 dirhamer om måneden.
Men da jeg kom hertil, viste det sig at være et taxiselskab.
Så jeg sagde: "Jeg kan ikke være taxachauffør."
Han sagde: "Du har intet valg.
Ellers må du rejse hjem."
Kunne du have fundet et andet job?
Nej, jeg kunne ikke tage et andet job,
da jeg kun havde visum til at arbejde for dem.
Jeg kunne ikke arbejde med andre.
Jeg skulle gennemføre de tre år.
Hvis jeg stoppede før de tre år,
ville de trække mit visum tilbage og smide mig ud af landet.
Det lyder, som om du stort set blev tvunget til at arbejde for dem.
Ja.
Fordi du ikke havde råd til at rejse.
Kræver det et særligt kørekort at køre taxa,
og var det dyrt?
Det koster omkring 10-20.000 dirhamer for kørekortet alene.
Det svarer til 5.000 dollars!
Ja.
Dengang havde jeg kun elleve dirhamer.
Så en af mine venner gav mig pengene,
og jeg købte mit kørekort.
Interessant.
Så jeg arbejdede for taxaselskabet i tre år,
hvorefter jeg startede mit eget firma.
Jeg købte en lille bil.
Nu har Gud skænket mig to busser.
Så jeg har to chauffører, der arbejder for mig.
Fedt.
Der var sikkert et tidspunkt, hvor du tænkte:
"Nu er jeg færdig med mine tre år som taxachauffør,
og jeg kan blive lastbilchauffør igen."
Men det gjorde du ikke. Du startede i stedet et firma. Hvorfor?
Min far sagde altid til mig:
"Sønnike, start endelig en forretning.
Arbejd ikke som tjener.
Og tig ikke.
Hvis du vil tigge, så tig Allah, tig Gud.
Men start endelig en forretning."
Fædre.
-Forældre forstår det. -Netop!
Yaqoobs hårde arbejde har gjort ham til en succeshistorie.
Men han bliver snart ramt af det kunstige knaphedsproblem igen.
Han er i gang med at udvide sit firma,
hvilket betyder, han skal etablere det påkrævede 51/49-partnerskab
med en lokal
og derved støtte et rigt svin, der sikkert ejer en vandscooter.
Jeg skal mødes med økonomen Raimundo Soto...
ØKONOM
...der er tidligere rådgiver i økonomisk udvikling for Dubais regering.
Som en udefrakommende, der engang arbejdede indenfor,
er han i en unik position til at tale frit om systemet,
der lader rige svin forblive rige
og opkræver kunstige gebyrer fra de fattige arbejdere.
Næste station er World Trade Centre.
De ting, der skete for chaufføren, jeg mødte,
er de menneskerettighedsanliggender
eller en del af diskussionen om kunstige knaphedsgevinster?
Det er selvfølgelig menneskerettighedsanliggender.
Men chaufføren, der kom hertil fra Pakistan
under løftet om at blive lastbilchauffør,
hvor han nok ville være blevet bedre lønnet
end som taxachauffør,
det tillader opkrævning af kunstige gebyrer
fra agenten eller sponsoren.
Hvordan det?
Antag, at arbejderen indtjener dig
100 dirhamer i timen,
men du kun betaler ham 50,
så kan du indkassere resten.
Og du kan gøre det, fordi arbejderen ikke kan
flytte til et andet firma og få en højere løn.
Det er den kunstige knaphedsgevinst.
Hvad angår kunstige knaphedsgevinster,
hvad er kompleksiteterne, der er forbundet med dem?
Er det så simpelt,
at det enten er godt eller skidt for en økonomi,
eller er det mere kompliceret end som så?
Det, der ofte sker, hvis man indkasserer en kunstig knaphedsgevinst,
og man allerede indkasserer en god gevinst,
så er der næsten intet incitament
til at blive mere effektiv.
Incitamentet er at bruge penge
for at fastholde den kunstige gevinst,
og derfor ender økonomier med at køre i tomgang,
fordi hvorfor skal man yde nogen indsats
for at være mere effektiv,
hvis man allerede indkasserer penge?
Givet problemerne ved kunstige knaphedsgevinster,
hvorfor lader økonomien så til at stortrives?
Hvorfor vokser tingene her stadig?
Hvis du ser på væksten i Dubai
og resten af Emiraterne
gennem de sidste 25 år,
så var der stor vækst i starten,
men den er ved at gå i stå.
Det, man kan se her, er stort set kun byggeri,
turisme, økonomiske tjenester, logistik,
havnen og lignende.
Men hvis man ser på Dubais eksport,
ser man ingen fabriksproduktion,
man ser ingen industri.
Der er ingen innovation,
ingen nye initiativer, ingen nye produkter,
processer eller lignende.
Hvorfor være kreativ, når man kan indkassere gevinsten
fra 51/49-ordningen eller udenlandske arbejdere?
Dubai blev hurtigt velstående,
men det store omfang af kunstige knaphedsgevinster,
der gjorde en lille gruppe utroligt rige,
bidrog også til at nedgang i den økonomiske vækst.
Faktisk indikerede regeringen i 2018,
at de var klar til at ændre 51/49-loven,
da de havde indset, at en økonomi baseret på at være et svin
i sidste ende er bygget på sand.
Der må da være en bedre måde.
CALIFORNIEN
Vi gennemsøgte endnu engang verden
i jagten på et lys i mørket i universet for rige svin.
Et konkurrencedygtigt, men altruistisk,
symbiotisk, skinnende foregangs-svin,
vi alle kan se op til.
Ja, vi er engageret i vittigheden.
Doc Johnson i North Hollywood i Californien
er en af de førende producenter af voksenlegetøj.
AMERIKANSKE FORNØJELSESPRODUKTER
Men deres succes overskygges af noget andet.
Deres bundsolide omdømme for at være en god arbejdsplads.
DRIFTSDIREKTØR
Chad Braverman ligner måske en ganske almindelig mand,
men han er en stjerne inden for regnskabsresultater.
Som virksomhedsleder tog han familiens dildoforretning
og gjorde den til et imperium, der er millioner værd,
og som sælger over 75.000 sexlegetøj om ugen.
Alt, hvad du ser her, er den type produktion, vi laver.
Man kan se ting som den her.
Er den klar til at blive sendt?
Den skal lige pakkes ind, men det er min afstøbning.
Chad siger, at hans succes skyldes et par nøgleprincipper,
der ville få Adam Smith til at rødme af beundring.
Se, samlebåndsproduktion ligesom Henry Ford.
Gad vide, hvilke andre kapitalistiske begreber jeg kan finde her.
Er det buttplugs?
Nej, onanimaskiner.
Det her er, hvad hun lavede.
Den er lidt af alt.
Der er læberne, tungen,
og så får den en vibrator i her, så den vibrerer.
Seriøst?
DEDIKERET TIL INNOVATION
En af de ting, Doc Johnson har været kendt for i 30 år,
er afstøbningen af pornostjerner.
Vi har afstøbninger af nogle af de største navne, der har været.
Belladonna, Sasha Grey, Jenna Jameson.
Hvordan fungerer det? Betaler I dem et engangsbeløb?
Får de royalties?
De fleste aftaler er baseret på royalties.
Så man har et form for partnerskab.
For hvis de får penge for hvert salg,
er de også investeret i produktet.
UDNYTTELSE AF FÆLLES EGENINTERESSE
Er der folk, der ikke er fra pornoindustrien,
der giver jer afstøbninger?
Ja, vi har et produkt, der er en afstøbning
af en herre,
ikke en optrædende, men...
Han havde en kæmpestor pik.
Ikke nødvendigvis kæmpestor.
-Den var bare flot. -Den var flot.
Nogle gange kan de bare være flotte.
Vi sælger stadig produktet.
PRODUKTKVALITET
Vi har solgt den i 30 år,
og den er stadig en storsællert.
-Ordspillet var tilsigtet. -Selvfølgelig.
Det her er Anjani.
Hendes speciale er lerarbejde.
Vi efterligner menneskehud.
Anjani har arbejdet for os i 20 år.
Hvordan er han at arbejde for?
Chad har altid været retfærdig.
Han behandler mig som en ven.
Hvis jeg har arbejdet her i 20 år, må de gøre noget rigtigt.
INVESTERET I DYGTIGE ARBEJDERE
Må du fortælle mig, hvor meget I omsætter for?
Jeg kan sige, at det skønnes, at industrien
omsætter for langt over en milliard i år.
Der er folk i industrien, der har nye og spændende innovationer.
Man har brug for den konkurrence, så man kan genopfinde sig selv.
STØTTER FAIR KONKURRENCE
Det går godt for jer.
I tjener tydeligvis mange penge.
Er der forbundet noget svinsk med
at tjene mange penge og have en succesfuld forretning?
Mange af de rige mennesker, jeg har mødt,
er meget selvsikre eller ekstremt selvsikre.
Nogle af dem har afgjort også været svin.
Men der er en forskel.
Hvad adskiller dig fra dem?
Jeg laver bare pikke. Uden at være et pikhoved.
Jeg forsøger at behandle folk retfærdigt.
Det er godt at vide,
at der er rige folk som Chad derude, der ikke er et svin.
Og han er ikke den eneste.
Der er mange personer, der ikke lader til at være svin,
men som bruger kapitalismen til deres egen fortjeneste
og for samfundets bedste.
Men tilbage til det oprindelige spørgsmål.
Er der en sammenhæng mellem at være rig og et svin?
Svaret er ja.
At være et svin kan hjælpe en til at blive rig
og kan måske endda gavne os andre.
Så længe, ens motto om innovation er:
"Opildn det, kvæl det ikke."
Fordi hvis man er det slags svin,
der skaber et system, der holder en på toppen,
men ikke vil lade andre svin komme til,
så er man bare et røvhul.
Og det, mine damer og herrer, var 40 gange, jeg sagde "svin."
Enogfyrre gange nu.
Nyder I jeres suppe?
Kan vi få et par skeer?
Skeer koster ekstra.
Ved du hvad? Nej. Jeg nægter at betale for en ske.
Jeg drikker den skide fiskesuppe.
Må jeg få en serviet?