În episoadele anterioare:
Îmi pare rău pentru soțul dumitale, dnă Thwaite.
Să lăsăm trecutul în urmă, dnă Gaunt.
Să arătăm lumii ce se poate face când două femei chibzuiesc împreună.
TU ÎMI TREBUIEȘTI
Îți plac petrecerile, Martha?
Trebuie să-ți iei sora de lângă omul ăla. E în cârdășie cu diavolul. Adică e, pe bune.
Cum ați ajuns voi doi să lucrați împreună?
Nu lucrăm pentru Alianța Nenumiților.
Urmează să-mi spui că nu-i spionezi pentru CIA.
- Ce vrei, Crowley? - Vreau sufletul tău, bineînțeles.
- Thomas, ne spui, te rog, ce s-a întâmplat? - Nici nu ne-am dus acolo. Înțelegeți?
- Dumnezeule, James! - Bună, Frances.
Te credeam mort!
La vremea potrivită, mă voi arăta public.
Apoi îmi voi distruge inamicii și mâna țara înapoi la măreție.
Societatea Corbului e în zorii unui nou răsărit.
Va șoca lumea!
Vă am alături?
Da!...
- Te măriți cu mine? - Da.
Mă mărit.
Esme!
Căpitanul Curzon a așteptat atâta timp să mi-o plătească.
Ceva?
Nici nu-i știu prenumele. Îi deretic doar prin casă, atât.
Ai vreo idee unde-a plecat?
- Tu trebuia să fii moartă. - Păi nu-s.
Ce-ți mai face mama?
E bine.
Îmi place mama ta.
De ce nu ești moartă?
Faină șmecherie, nu?
Ți-aș zice cum, dar ar trebui să-i implic și pe alții, deci nu zic nica.
Zi-mi de ce n-ar trebui să te torn la curcani.
De ce m-ai turna? Ție nu ți-am făcut nimic.
Recent.
De ce ești aici? Cum de știai de Curzon?
Am prieteni importanți, eu.
Și de voi doi vorbește tot orașul.
De ce? Curzon e un nimeni.
Nimeni nu-i nimeni.
De ce-a omorât-o pe Esme?
Să mi-o plătească mie.
Răzbunare. Crede că l-am nesocotit.
Înțeleg.
Deci a fost vina ta. Așa mă și gândeam.
De ce altceva ar vătăma cineva o mândră adorabilă și nevinovată ca ea?
- Ce ai făcut de l-ai nesocotit? - Ce au toate astea de-a face cu tine?
Vreau doar dreptate pentru Esme, ca și tine.
Am iubit-o.
Abia de-o știai.
Era logodnica mea.
Cutez a spune că tu țineai mult la ea.
Dar dragostea de bărbat nu-i la fel, nu? Aveți mai puțină simțire în voi.
Oricum...
Flăcăul nostru-i dus, nu c-aș arăta pe careva cu degetul.
Trebuie să-l prindem iar pe bulău.
Facem echipă, da?
Am să plec acum.
Am făcut ceva să te ofensez cumva?
Nu. Ești doar nebună, atâta-tot.
Nu fi așa.
- Ne-am putea ajuta reciproc. - Adio.
N-a fost singur.
A fost cu o femeie.
Cum de știi asta?
Eram acolo.
Venisem s-o văd pe Esme. Ei au ajuns la ușă primii.
Păi cum arăta femeia asta?
Una mai trecută.
Păr închis, cred. Îl avea înfășurat.
Și-au deschis așa repede, că n-am putut vedea ca lumea.
Îi puteam opri, de știam.
Și-au deschis?
Ce... aveau chei?
Un inel plin de ele.
Unde pleci? Cheile ți-au dat un indiciu, nu-i așa?
- Zi. - Nu.
- Vin cu tine, Sherlock. - Ba nu vii.
De ai iubit-o pe Esme la fel de mult ca mine,
nu-mi vei refuza asta.
Vei ști ce mult înseamnă asta pentru mine.
AGENȚI IMOBILIARI HAIGH & HALL
UN NOU RĂSĂRIT, O NOUĂ SPERANȚĂ MITING ÎN PARCUL VICTORIA, 4 APRILIE
VORBEȘTE DR. FRANCES GAUNT ORDINE ȘI TĂRIE
- Dă-o-n futere - de ce-ai făcut-o? - M-au năvălit emoțiile.
- Scuze. - Dă-te.
Dă să vedem.
Nu-i prea rău.
Să reluăm, da?
Ai dat cheile - de ce?
O facem tot timpul - mai sunt și alte apartamente în clădire de dat.
Părea cumpărător respectabil. E procedeul normal.
Când ai auzit de uciderea Esmei, de ce n-ai zis nimic la poliție?
Am sunat la poliție imediat!
Au venit doi detectivi și le-am dat descrierea amănunțită a tipului
și toată hârțogăria relevantă - uite: jur.
Știa poliția.
Sticleții: strâmbi ca Iuda, mulți din ei.
Dă-mi pace acum, da?
Nu-ți vărsa pe mine năduful, fraiere. Nu-s eu dușmanul.
- Ce facem acum? - Nu ne mai vedem niciodată.
AUTOBUZUL: PUNE ORAȘUL PE ROATE
EPISODUL 8 SANDIE SHAW
Traducerea: Reef
Au și un număr de telefon la care poți suna pentru informații despre trenuri și parcări!
Exagerată?
Nu - minunată tare, doamnă.
- Dar asta... - Nu.
Nu, cred că-i exagerată.
Doamnă, asta-i problemă serioasă.
Nicicare din societățile astea politice secrete n-au îndrăznit vreodată
să-și arate fețele în public până acum.
Asta-i o etalare nerușinată a sfruntării.
Ce poster mohorât.
Cum, Doamne, se așteaptă dna Gaunt să atragă mulțimi?
Vor fi mulțimi.
Gloate. Urlând după sânge.
Sau alegeri generale, cel puțin, ceea ce ar duce la același rezultat.
Un parlament nevrozat, lege marțială, sânge și anarhie, doamnă.
Ar trebui să scrii piese, dle prim-ministru. Atât de dramatic.
Nu. Nu-i bună.
Nu exagerez - anarhie.
Întreaga țară se va uita să vadă cum răspundem.
Nu ne opunem ordinii, ori tăriei, ori noilor răsărituri, nu?
Nu înțeleg ce anume vor.
Doar nu-s republicani, nu?
Nu, Doamne.
Nu - fasciști englezi tradiționaliști:
ardeți uniformele negre, ciomăgiți veneticii, spânzurați liber-cugetătorii - genul ăla.
Copilării, dar dispuși să distrugă jumătate de țară să obțină ce vor.
O spălare națională în sânge ar fi pentru ei cheia.
- Dar sub autoritate regală. - Da, firește.
Dar ar trebui să le urmați ordinele,
ori ați fi silită să abdicați.
Ducele de Windermere ar fi tare fericit să vă ia locul.
Cred că ți-am spus că nu vom pomeni în veci de unchiul meu mizerabil.
- Așa, doamnă. Cu toate astea... - Absurd. Poporul n-ar permite în veci asta.
Muștar și corai - ai nebunit desăvârșit, femeie?
Vreau permisiunea dvs. să folosesc cele mai aspre metode pentru a zdrobi mitingul ăsta.
Tunuri cu apă și gloanțe de cauciuc desfășurate cu discreție energică.
Poate unu-doi lunetiști în stoc.
Nu mă va face asta să par groaznic de opresivă?
Nu putem trimite doar căluții ăia adorabili? Nu așa se face de obicei?
Vom face și aia, firește. Dar trebuie să facem mai mult.
În vremuri de dezbinare,
poporul musai să vadă și să simtă călăuzirea fermă a guvernului Majestății Voastre.
Nu. Nu mă las constrânsă la brutalitate. Doar căluți și bastoane.
Fără gloanțe de cauciuc. Fără tunuri, fără lunetiști.
Da, doamnă.
- Dacă-mi permiteți... - Am terminat.
Miting?
Aveam un pact.
Credeam că ne înțelegem una pe alta.
- De ce face asta? - Încurcat.
Ce ar putea spune ori face la un miting care-i garantează riscul arestării?
Nu știu - o greșeală necugetată, poate.
- Ar trebui să fii precaut fericită, dragă. - Dacă se expune pe ea, ne expune pe noi.
Răspundem cu propria contramanifestație, ori Alianța Nenumiților va părea slabă.
Eu voi părea slabă.
Dacă dna Gaunt vrea să-și dezvelească gâtul, n-o opri.
Lasă poliția să-ți facă treaba.
Să nu fac nimic, adică?
Dacă șezi pe malul râului și aștepți suficient de mult,
cadavrele inamicilor tăi curg la vale.
Proverb chinezesc.
- Nu suntem în China. - Firește.
Eu sunt doar un sfătuitor credincios. Tu ești liderul.
Tu trebuie să decizi.
Mare miting, mâine, în parc.
Ridicați-vă pentru țară și luați parte.
Spuneți nu păcii și da bătăliei. Da?
- Nu bărbați suntem? - Gura, Adolf. E meci.
Hei, tu - dă-te de pe mobilier. Repejor.
- Vorbim de viitorul Angliei. - Du-te și te fute!
Bețivi comuniști. Și vă mai ziceți englezi?
- Libertatea pulii. - Strici tot meciul, cară-te!
- Vrei ceva? - Flăcăi...
Să te văd - fă ceva.
Știi - nu pricep politica.
Te naști, ești futut, mori -
ăsta-i numele corabiei.
Ce-ți faci griji care bulău e pe punte?
Alfie, băiețică.
În noaptea crimei, Curzon avea o femeie cu el.
Din descriere, pare servitoarea aia, dna Pike.
- Ce descriere? Cum de știi aia? - Poveste lungă.
- Trebuie să-i dăm de urmă. - Nicio problemă - pregătit.
- Gată-ți pinta și hai. - Ce - acum?
Îi dăm de urmă acum? În clipa asta?
- Voi îi dați de urmă, eu am altă treabă. - Ce treabă?
Poliția a futut investigația omorârii Esmei.
- A fost o mușamalizare. - De ce?
Nu știu - voi întreba un polițai. Voi doi: dați de Pike.
Fir-ar să fie.
Ești agitată.
Firește că sunt.
N-am nici umbră de îndoială că vei fi nemaipomenită,
discursul tău va fi captivant și mitingul va fi un mare succes.
Da - sau Turnul.
Succes. Destin.
Bune și frumoase.
Un succes.
Și apoi ce, Jimmy?
Cred că voi începe prin a-i castra personal pe prim-ministru și toți acoliții lui.
Și apoi îi voi pune să moară de foame la spânzurătoarea Aldgate.
Prea binemeritat, sunt convinsă, dar n-ar arăta mila mai a bărbat-de-stat?
- Pentru popor în general? - Poporul... adoră cruzimea.
Și adoră spectacolul.
I le voi da pe ambele.
Hristoase...
Un pic îngrijorător, nu? Doar pornim un război civil.
Oțelește-te, Frances.
Nu te amăgi: vin cu nuiaua disciplinei.
Trebuie să fie vărsare de sânge. Trebuie să fie durere.
Așa se făurește o națiune nouă, mai tare.
Ouăle și omleta, bătrânico - știi bine.
Da. Ai dreptate, firește.
Scuze - doar ceva fluturași prin stomac.
Vom lupta - și vom învinge.
Și dacă regina... refuză să ne accepte victoria?
Ne vom înțelege cu ea - va face lucrul necesar.
Și dacă nu-l face?
Atunci știe că unchiul ei așteaptă în Bahamas, nerăbdător să revină acasă.
Pretendentul? Niciodată!
Niciodată?
Ai zice?
Un laș care a fugit de război - practic un trădător?
Fleacuri aspre - nu-i vreun Alexandru, dar...
E-nsurat cu o divorțată americană și poartă bijuterii.
Cum putem vorbi de restaurarea virtuții și să îngăduim un asemenea om pe tron?
Poate ai dreptate.
Nu - chiar ai. Fără îndoială.
În orice caz... simpla amenințare a lui ne este utilă, nu înțelegi?
Regina nu știe că nu-l vom îngădui pe el.
Iată-mă - vorbind de problematica reginei.
Absurd. Abia de pot scrie o propoziție adecvată.
Groaznic obicei.
Fumatul?
Furișatul peste oameni - e necivilizat.
Greu de rupt vechi obiceiuri.
Și sugerează insistent că discuția asta nu va fi amiabilă.
- Vorbește conștiința vinovată a dumitale. - Conștiință? Mă flatezi.
Știi de ce sunt aici.
Nici cea mai vagă, bătrâne prieten.
Voi - și prin "voi" mă refer la poliție,
știați cine a ucis-o pe Esme și ați mușamalizat.
- O acuzație tare serioasă. - Lasă vrăjeala - deșartă.
În cazul că ce spui e adevărat...
Nu m-am ocupat de cazul Esmei. De ce presupui că aș ști ceva de asta?
Dumneata știi totul - asta ți-e meseria.
Din nou flatare.
Nu sunt fericit, dle Aziz. Nu sunt fericit deloc.
De vei face pe neștiutorul, nu pot fi răspunzător de faptele mele.
- Mă ameninți? - Da. Te.
Voiam doar să mă asigur de asta - n-aș vrea să capitulez prea devreme.
Bravo pentru deslușirea cazului, apropo - va trebui să-mi zici cândva cum ai făcut-o.
E povestea murdară clasică.
Ucigașul Esmei, dl Curzon, e fiul nelegitim al unui om foarte important.
Al unui lord, de fapt.
S-au cerut favoruri, cazul s-a dus pe ape.
Al cărui lord? Dă-mi un nume.
Aia cântărește mai mult ca viața mea - la propriu.
Taie-mi gâtul, de vrei.
Zi-mi unde-i Curzon acum.
Nu știu.
Cum spuneam, dle Aziz, nu sunt fericit.
Voi face deranj; taurii-n magazine de porțelanuri nu-s nici pe departe.
Nu știu unde ți-e omul.
Dar mă aștept să pot afla - dacă îmi dai ceva timp.
Timp nu am.
Ai putea pune gonacii pe mine de cum ies de aici.
Da, aș putea face aia.
Va trebui să te încrezi în mine.
Ai 24 de ore.
Să mă pun pe treabă, atunci.
Și cum voi da de tine?
Futu-mi.
După mine, nebuni - toți.
Corbi, ce să zic - ciori, mai degrabă.
Ciori îmbufnate. De nu le dai în cap, ne întorc în zbor la război.
- Indiferent cu cine. - Așa e.
Sper că le dai o ciomăgeală bună la mitingul lor mizerabil.
N-avea grijă - le arătăm cum stă treaba.
Dar mai bine ei decât Alianța aia mizerabilă a Nenumiților, nu?
Măcar Corbii au respectul cuvenit pentru rang și sânge.
Ciumă pe casele lor amândouă!
Și de ce nu ne-am mai ciorovăi doar între noi în continuare, cum am tot făcut-o?
- Așa e. - Așa am construit un imperiu.
Nobilime, plebe, ciorovăială și... peticeală la loc laolaltă.
- Arthur. - Domnule.
Arthur mi-a fost alături aproape...
20 de ani.
Nu puteam trăi unul fără altul - am dreptate, Arthur?
Fără îndoială, Sir Francis.
Ce este?
Un apel telefonic pentru prim-ministru, domnule.
Mă scuzați, domnilor.
Da?
Da, sunt...
cu el chiar acum, se face.
Nu.
Nu. Vino aici.
Șezi, omule.
Șezi.
Mulțumesc, domnule.
I-am spus lordului Smytth ce se petrece
și l-am asigurat că vei face tot ce-ți stă în putință să rezolvi discret situația.
Vrea, pe bună dreptate, să știe de ce nu s-a rezolvat deja situația.
Da, domnule.
Tânărul răzbunător ce vă urmărește fiul este un foarte priceput veteran SAS de război.
Greu de prins, greu de ucis.
Îl putem prinde, domnule, fără îndoială, dar....
Va lua ceva meștereală.
- Cu preț mare de oameni și sânge, poate. - Într-adevăr, dle prim-ministru. Preț mare.
Și apoi, îmi închipui, câteva guri indiscrete vor trebui amuțite, probabil.
Da, domnule. Așa e cazul, de regulă.
Nu trebuie să bați atât în tobă.
Știu că va trebui să plătesc pentru asta.
Rezolvă problema.
Da, domnul meu.
Nu-i caut scuze.
Nu-i întreg la cap - n-a fost nicicând.
Dar copilul meu nu va fi vânat ca un animal de un biet plebeu.
De orice va fi fost acuzat,
are sânge nobil în el.
Iar sângele... e sânge.
Orice tată ar face la fel.
Mama lui...
a fost marea iubire a vieții mele.
Cât despre plată, piară gândul.
- La ce-s buni prietenii? - Aiureli.
Ce vrei?
Se înțelege de la sine:
minunatul tău sprijin loial pentru mine în Cameră a fost tare bine-primit.
- Esențial, vrei să zici. - Chiar așa.
N-aș suferi să pierd sprijinul ăla,
cu niciun motiv, în nicio împrejurare.
Protejează-mi fiul,
scapă de zurbagiul ăsta SAS-ist
și îți făgăduiesc votul meu.
În orice împrejurare.
Fiul tău e ferit.
O NOUĂ SPERANȚĂ! UN NOU RĂSĂRIT! ORDINE ȘI TĂRIE
Un, doi, trei - test.
Martha, știi tu cât e ora?
Știu.
Te-am luat de deștept devreme.
Care-i treaba?
Doar în trecere.
Ești în regulă?
Bine.
M-a prins gripa.
N-ar trebui să stai - se ia.
Eu nu iau niciodată chestii.
Cum stai cu cafa?
Sun la room-service.
Și: marele miting al Societății Corbului azi, nu?
Ce faceți voi în privința asta?
Nimic.
- Undine Thwaite a zis tuturor să stea acasă. - Nu - nu ăia.
Voi ăia - CIA-ul.
Probabil jucați de-a așteptatul, dar... cred că aia ar fi o greșeală.
Situația s-ar putea deteriora rapid.
Uită-te la mine, Martha.
Nu-s CIA.
Mă uit la tine, Thomas, și nu te cred.
Păi n-am ce-ți face.
În fine: am venit să-ți spun că nu mă deranjează treaba cu CIA-ul.
Nu voiam să crezi că ar fi o problemă pentru mine.
- Deci putem continua să lucrăm împreună. - Aia-i cu totul altă problemă.
Zi-mi.
Să fim cinstiți, Martha.
Eu nu-s CIA. Dar de eram...
Tu nu ești tocmai...
- Croită pentru Agenție. - Nu-s pe dracu'.
Săptămâna trecută, la o sindrofie cu drogate și băute și leșinate trei zile,
mi-ai rătăcit sora la o orgie satanistă.
- Nițel cam neprofesionist, n-ai zice? - Pui de cățea: neprofesionist? Ia la tine!
- Eu am gripă. - Te-neci în scotch și pastile,
n-ai dormit ca lumea de-o grămadă, ai plâns și tu ești marele mahăr CIA-ist?
Dacă tu ești etalonul, cred că mă potrivesc bine.
Îmi pare rău.
Aia a fost nelalocul ei.
Nu-i nimic.
Nu-s în formă pe moment.
Așa e.
Ce ai pățit la Crowley?
Nu intră în discuție.
- L-ai văzut pe diavol. - Nu.
- Niciun diavol. - Eu da. L-am văzut.
Nu, Martha, ți l-ai închipuit.
Aș vrea eu.
Crowley e un tip înfricoșător.
Amândoi am fost înfricoșați.
S-o lăsăm așa, da?
Ce nașpa-i cafa. Vrei câta scotch?
Da, sigur.
Alo?
Ți s-a împachetat frumos.
La stația de pompare din Wapping; vino singur.
Te-ai trezit devreme.
Munca, mamă.
- Și tu te-ai trezit devreme. - Da. Pregătesc dejunul pentru tata.
- Și el s-a trezit devreme. - Da, munca.
Sir Francis are o ceremonie.
Băieții mei activi.
Unde mergi?
În Partea de Vest - mă văd cu un client.
Ai vreme de un sanviș cu șuncă? Ori de-un ou fiert cu soldăței?
Nu, mamă.
Atunci lasă-mă să te îmbrățișez, măcar.
Tre' să plec.
- Să nu întârzii. - Păi fii cu grijă.
Te iubesc, fiule.
~ Așa au făcut acele picioare
~ În timpuri străvechi,
~ Umblând pe munții înverziți ai Angliei?
~ Și erau picioarele
~ Mielului Sfânt al lui Dumnezeu,
~ Ce-a fost văzut Pe pășunile plăcute ale Angliei?
~ Și-a strălucit Chipul Lui Divin...
- A trecut Alfie pe-aici? - Nu. Ca de obicei?
Ajutor.
Ajutor!
Cine-i colo?
Cine-i?
Pennyworth,
tu ești?
Bună dimineața.
Ne întâlnim, în sfârșit - cum se zice.
Ți-a-nghițit limba pisica?
Mi-am zis că voi avea să-ți zic o grămadă când dau de tine.
Întrebări de pus.
Dar acum, aici fiind, n-am nimic.
Tu ești un nimic.
Neroade.
Crezi că ai câștigat, nu-i așa?
Chiar crezi că un plebeiaș murdar și prost ca tine poate dovedi un om de sânge nobil?
Nu.
Știu că jocul ăsta nu poate fi câștigat.
Dar trebuie jucat până la ultimul fluier, nu?
Nu așa este, dle inspector Aziz?
Te poți arăta.
N-am ajutoare, ești ferit. Vino să mai trăncănim.
Nu-s prostu' pulii - recunosc o capcană când o zăresc.
Atunci de ce ai pășit în ea?
Nu știu.
Cred că nici în cur nu mă mai doare.
Regret.
- Oricum, îmi ușurezi meseria. - Nu știu de ușurat.
Ai trei oameni cu tine și alți doi pitiți colo sus cu puști cu lunetă.
Colo și colo.
Precis pot ucide pe Curzon și unu-doi oameni de-ai tăi înainte să mă ucideți voi.
Mă îndoiesc.
Hai să aflăm, da? Numără până la trei.
Pușcă-l acum.
- Pușcă-l! - O clipă, domnule, te rog.
Îmi pare sincer rău pentru tot tertipul ăsta.
Tatăl său are influență politică.
Cunoști restul - n-avem de ales.
Care n-aveți? Dumneata și conștiința dumitale?
Superiorii mei n-au de ales, prin urmare eu nu am de ales.
Înțeleg - fără resentimente.
Numără până la trei.
V-am spus să-l pușcați, fir-ar!
- Un ordin afurisit direct, auziți? - Gura!
Ascultă: de-mi dai cuvântul tău de onoare că îl vei cruța,
te pot lăsa să scapi, să pleci din țară.
Ce?
Nu-i ăsta planul mă-tii!
- Pușcă-l, omule! - Liniște!
Tare cumsecade din partea dumitale.
- Dar nu facem - trebuie să moară. - Uită-te la el!
Un trist descreierat.
Chiar merită viața ta?
Insectă mizerabilă.
Cum îndrăznești? Pune tata să fii spânzurat!
- Merită viața ta? - Nu.
Nu merită nimic.
Nu-i drept, este? Numără până la trei.
Alfred, te rog: nu trebuie să număr - trebuie doar să-mi ridic degetul.
Fă-o: ridică-ți degetul.
Să nu-ndrăznești.
Lepădați armele.
Voi toți!
Zi-le.
Faceți cum zice.
Acum te bucuri să mă vezi, nu, pisi?
Zi că greșesc.
Nu te mai holba.
Ziceai că n-ai ajutoare. Și eu chiar te-am crezut.
Bine jucat.
Jur pe Dumnezeu, dle Aziz, nu știam că era aici.
Cată la mine.
- Ea cine-i? Pare tare cunoscută. - Poveste lungă.
Crezi că vorbind mai câștigi ceva.
Bre! Ți-am zis să aștepți.
I-am dat doar mici scatoalce.
Ia-o de lângă mine.
Papă-lapte.
Asta cine-i, deci?
- Cine ești? - Un nimeni.
Nimeni? Atunci ce cauți aici?
- Zi drept. - Doică! Sunt doica lui.
Așa, fraiere? Doica ta?
Înțeleg... Ești unu' de-ăia.
Jeguri netrebnice.
Oamenii fini.
Perverși, cu toții.
O minune că se reproduc.
Ia-o de lângă mine. E turbată!
Turbată?
Sunt calmă ca iazul morii!
Încă n-ai văzut nimic.
Scuze, fără tortură.
- Lasă-te. - Nu suntem jivine.
Vorbește pentru tine. Vreau să-l văd suferind.
Nu.
Ești soldat. Îmi zici că n-ai mai făcut-o?
Am torturat.
Pentru răspunsuri. Să fac oamenii să vorbească.
Ăsta n-are ce să ne spună.
E țicnit. Nu trebuie decât să moară.
Doamne, nu-i drept!
Îmi ești dator. Știi că-mi ești.
Dă-ne zece minute. Nu trebuie să privești.
Depărtează-te, dacă ești sensibil.
Nu - scuze.
Regret.
Sunt bolnav - știu că sunt. Nu merit asta!
Nu meriți?
Câte alte femei ai omorât?
Esme n-a fost prima, este?
Pot mirosi întunericul pe tine.
Am o boală.
Jur: de-mi dai drumul, mă tratez; ai mei vor...
Scuze, scumpo.
Ce sulă?
Trebuie s-o zic: sunt foarte dezamăgit de dumneata.
Bun-venit în club.
Mă tem că asta va crea mult deranj - pentru noi toți.
Ne vedem, atunci.
Doamnelor și domnilor,
este o deosebită onoare să vă prezint cuvântătoarea zilei,
care vă va vorbi pe tema "Unui nou răsărit",
liderul provizoriu al Societății Corbului,
dr. Frances Gaunt!
Bună ziua, doamnelor și domnilor.
Cetățeni ai Angliei,
vă voi vorbi astăzi
despre viitorul țării noastre.
Un subiect peste care s-a lăsat un unanim amurg.
Toți par a fi de acord
că, de nu vom fi nimiciți de bombe atomice,
vom fi năruiți de sărăcie și decădere morală,
de șomaj și legea gloatei și disensiuni mânioase.
Suntem uniți numai în pesimismul nostru!
Astăzi, vă voi vorbi despre speranță.
Speranță și optimism și un viitor glorios.
Unii dintre voi veți râde,
de parcă aș vorbi de zâne și inorogi.
Dar nu - speranța e adevărată și puternică.
Odată ce avem speranță, curajul și tăria și disciplina vor urma.
Nicio încercare nu e de neîndurat.
Nicio bătălie, de necâștigat.
Platitudini, spuneți.
Retorică goală - nu.
Nu sunt aici să vorbesc de speranță - sunt aici să vă arăt.
Nu sunt lider, nu sunt vizionar - sunt un biet medic de țară,
ajunsă aici fiindcă un mare om a fost doborât.
Predecesorul meu în această poziție
a fost Lord James Harwood.
Era un om de eroică viziune și energie nețărmurită.
Un adevărat patriot și un om al destinului.
Așa că cei de la putere se temeau de el și i-au poruncit distrugerea.
L-au aruncat în Turn.
Într-o cutie metalică, un metru pe unu jumate, l-au torturat până în pragul morții.
L-au mutilat oribil.
Și când a fost frânt pe de-a-ntregul,
l-au zvârlit gol pe străzi,
osândit la o moarte vie,
un cerșetor schilodit și zăpăcit.
Prieteni,
concetățeni,
Îmi anunț formal prin prezenta
renunțarea ca lider al Societății Corbului, cu efect imediat.
Unde dracu' merge cu asta?
Dar e neasemănata mea onoare
să vă prezint noul nostru lider,
lumina noastră călăuzitoare,
pe Lord James Harwood.
Ce se petrece?
Pula calului...?
Dumnezeule.
Se duce armistițiul nostru.
Aveai dreptate.
Situația s-a deteriorat rapid.
Nu că-i chipeș?
Bună, Anglie.
Harwood!
Bravo!
Citește Legea Reprimării. Trimite brigada grea.
Arestează-l.
Arestează-i pe toți.
Nu vă puteți închipui
ce bine e să vă văd pe toți aici astăzi.
Frumoasă priveliște.
Nu se poate zice la fel despre mine, mă tem.
Sper că îmi veți ierta înfățișarea
și îmi veți asculta mesajul.
Un nou răsărit se arată, prieteni.
Un nou început pentru noi toți!
Voi vorbi cu voi despre serioasa...
Serioasa problemă care e depar...
Regina noastră suverană poruncește tuturor celor adunați aici
să se împrăștie și să plece în liniște...
Sub sancțiunile prevăzute în Legea Adunărilor Turbulente.
Închideți poarta!
Rămâneți liniștiți, vă rog.
Haideți!
Oprește!
Slujbași ai legii, asta-i Anglia!
Veți respecta
drepturile și libertățile noastre străvechi
și veți opri violența asta
numaidecât!
Retragerea.
Alte violențe au fost evitate când poliția a permis mulțimii să se împrăștie pașnic
pe la casele lor fără arestări. Continuând știrile...
Whiskey dublu și două aspirine, te rog, Sid.
Aduc.
N-ai să ghicești cine-a fost la teve.
N-am să ghicesc.
Arăți... palid, Alfie. Ești bine?
Da, doar o mică durere de cap, atât.
Am căutat-o pe dna Pike peste tot. Nici urmă de ea.
Mda. Uitați de toate alea - rezolvat.
Rezolvat? Curzon?
Ai ratat mare spectacol la teve, Alfie - dramă intensă.
Oare?
Pe mai încolo.
Nu-i spunem nimic.
- Dar... - Nu, face tam-tam.
- Ești bine, tată? - Da, un nimic.
Mi-am dat de-o ușă.
Tare neîndemânatic...
Tu unde-ai fost? N-arăți prea bine.
Ia-mă-n brațe, mamă.
Cum nu.
Cu mine cum rămâne?
- Tu ești în toane bune. - De ce nu?
- Azi a fost o zi bună. - Dacă așa zici.
Iar mâine...
Mâine va fi chiar mai bună.
- Sper că ai dreptate. - Știu că am, fecior.
Am avut ceva greutăți, una peste alta.
Dar lucrurile se vor schimba acum.
Păi n-a ieșit prea bine, nu, dle prim-ministru?
Nu, doamnă - n-a ieșit.
Aș putea jura că mi-ai zis că Harwood e mort cu luni în urmă.
"Ca și mort", doamnă. "Ca și" am zis.
Zice aici că Harwood e o senzație națională,
un erou, îndrăgitul maselor nemulțumite.
Zice că a înfruntat poliția "prin pura forță a autorității sale de comandă".
Poate cu tunuri de apă și gloanțe de cauciuc s-ar fi făcut ceva.
- Deci vina-i a mea, da? - Categoric nu, doamnă.
Indic doar circumstanțele atenuante.
Oricum, ciomăgește bulăul în Trafalgar Square - fă un exemplu.
Aș face-o, de ar fi posibil. E mult prea mediatizat.
Îl reținem acum, ținem tigrul de coadă.
Presa va țipa ca-n gură de șarpe; gloate mânioase în stradă scandându-i libertatea.
Atunci ce vom face?
Nu știu, Majestatea Voastră.
Ai face bine să te gândești la ceva al dracului de repede.
BUNĂ, ANGLIE CORBII ÎȘI ÎNTIND ARIPILE
- Pot! - Poți?
- Da! Și iar! - Bravo!
Pot...
Ce ți-am zis, Frances?
- Nici nu m-am îndoit de tine! - Nu? Faină fată.
Mărturisesc că m-am îndoit eu de mine însumi.
Sunt norocos că nu atârn prin vreo temniță.
I-auzi.
Domnule, v-au sosit musafirii.
Foarte bine. Nițel cam devreme - îi poți reține o clipă?
Da, Excelență.
Musafiri?
Da.
Vezi tu, întrebarea e, Frances: acum ce?
- Într-adevăr. - Văd puterea la îndemâna noastră.
Și când vine ziua aia, unele decizii reci și grele trebuie luate.
Unii vor fi cu noi și alții împotrivă.
Mă încred în armată și cler, dar Majestatea Sa Regina...
Ea mă îngrijorează.
Regina?
Parcă ne-am înțeles că trebuie asigurată de loialitatea noastră.
Și noi trebuie asigurați de supunerea ei.
Știu că nu vrei s-apucăm pe calea asta, dar nu văd alternativă.
Pe care cale?
- Te-ncrezi în mine, nu, Frances? - Da, desigur.
Dacă regina se va dovedi a fi reluctantă,
atunci va trebui să aflăm o alternativă.
Va trebui să găsim un înlocuitor.
Domniile lor, Ducele și Ducesa de Windermere.
Bun-venit, domnule, doamnă. Bine-ați revenit pe pământurile voastre.
Bună, Ez.
Scuze că nu te-am vizitat de o vreme.
Dacă ești acolo, mă aștept să știi că i-am ucis pe cei care...
Mă rog, știi tu.
Trebuia făcută, și acum am făcut-o.
Mai ții minte prima dată când am ieșit?
Eram în parc, ascultam fanfara și te-am făcut să râzi.
Iar tu m-ai privit în ochi și mi-ai zâmbit.
Unul din zâmbetele tale cu adevărat fericite.
Primul pe care mi l-ai oferit.
Mi-am zis: să-mi fut mâțu', mă place.
Cel mai bun moment din viața mea a fost ăla.
Cel mai bun moment.
Înainte, amintirea aia mă întrista.
Dar dimineața asta m-am trezit, mi l-am amintit
și nu m-a mai întristat.
Te-am văzut zâmbindu-mi.
Am cam zâmbit înapoi.
Deci e de bine, nu?
Lucrurile încep să meargă bine.
Traducerea: Reef