Tidligere...
Beklager, det var ikke på radaren.
Dere har vært savnet og antatt døde i fem og et halvt år.
Ben! Herregud.
Olive.
Jeg fant noe i Cals blod som ikke var der før flyreisen.
Det skyldes ikke kreften.
Alt er forbundet.
Ser du ting? Hører ting?
- I hodet ditt? - Sett dem fri.
Evnen din til å se og høre hva som vil skje, -
- er et mektig våpen for militæret og etterretningen.
NSA! Slipp våpnene!
Robert Vance levde og døde i tjeneste for landet vårt.
Ben Stone er bare et middel for å nå sønnen.
Til vi vet om gutten er vår hellige gral, tar vi det rolig.
Vi passasjerer ble sendt tilbake for å helbrede verden.
- Er dette svindel? - Dette er kallet mitt, Ben.
- Utskudd! - Nærmer du deg familien min...
...får du vite hva en som alt har dødd, er villig til å gjøre.
Jeg kan ikke dra. Han er her snart. Det er ham! Ikke skad ham!
Det som skjedde oss på flyet, skjedde med Zeke i hulen.
Jeg er gravid. Seks uker, kanskje.
Da flyet kom tilbake, eller like før...
- Jeg er Danny. Graces... - Jeg vet det.
- Jeg har time hos en terapeut. - Kom inn.
Han var borte akkurat like lenge som han levde igjen.
Sier du at du har en utløpsdato?
- 2. juni 2024. - Det har alltid vært deg.
Dra før hun er tilbake. Michaela og jeg hører sammen.
- Ligg unna! - Legg vekk pistolen.
- Peanøtter? - Ja.
- Har dere noe uten salt? - Vær så god.
Mamma har rett. Jared venter ikke for alltid.
Flott oppmuntring. Takk.
Hvorfor kjemper du mot lykken? Dette er alt vi ønsker for deg.
- Søtt. Du må være full. - Definitivt.
Si ja til Jared.
Hold bryllup, dra på ferie, gå videre.
Hva skjer, Ben? Hvorfor er vi tilbake på Flight 828?
Nei, nei. Det er bare et mareritt.
Turbulensen går over.
Det skjedde ikke sånn!
Hva skjer, Cal? Vær så snill og svar.
Michaela, Michaela, Michaela.
Går det bra? Hold ut, Michaela.
Skudd avfyrt. Politibetjent nede.
- Unnskyld. - Ja, jeg ser på mistenkte.
- Unnskyld. - Tro meg, han slipper ikke unna.
Skader jeg henne om jeg klemmer for hardt?
Nei, ikke bruk noen energi.
Vekk. Du klemmer ikke hardt nok.
Det går bra, Mick.
Ambulansen er på vei. Jeg lover. Bare hold ut.
Det går bra.
Mick.
Zeke! Jævla drittsekk!
Blodtrykket er 89 over 51, fallende. Mulig sprukken arterie.
Vi trenger en operasjonssal.
- Jared? - Hun blir operert.
- Hva skjedde? - Jeg dro til Mick. Zeke hadde pistol.
Jeg prøvde å ta den fra ham. Det ble basketak.
Om jeg visste hun var der...
Skuddet gikk av da jeg dro vekk pistolen. Hun falt.
- Herregud. - Jeg prøvde å beskytte henne.
Hun må klare seg.
Operasjonen er over.
De flytter henne til et restitusjonsrom.
De sa det gikk bra. Kulen punkterte magepulsåren.
Vi mistet henne nesten, men hun kan bli helt bra.
Takk. Når kan vi besøke henne?
- Jeg ser om vi kan snike dere inn. - Ok.
Vi besøker henne når hun er sterkere.
Nei, jeg beklager.
Jeg vet ikke hva som skjer, men hun vil ikke se deg.
Med mer venting måtte de ha lagt inn meg også.
Forsikringen dekker neppe engstelse over søster.
- Hvor er Zeke? - NYPD leter etter ham.
- Jared fortalte alt. De finner ham. - Jeg håper ikke det.
Jeg var på flyet igjen.
- Hva mener du? - 828. Jeg var der med Cal.
Det stupte rett ned.
Jeg vet at det ikke var ekte, men i visjonen... krasjet det.
Kanskje det bare var en nær døden- opplevelse, men det føltes ekte.
Du må vite noe, Michaela.
Jeg tror det er et kall om vår død. Ikke nødvendigvis på et fly.
Griffin døde etter like mye tid som han var borte.
Så fikk Cal et kall om den datoen.
2. juni 2024, Mick.
Det er nøyaktig fem og et halvt år etter at vi kom tilbake.
Det som skjedde Griffin, vil skje med oss også.
- Nei. - Beklager.
Nei. Det var ikke et vanlig kall.
- Jeg vet det er mye å håndtere. - Nei, Ben. Det var annerledes.
Hadde noen andre et kall om et fly som styrtet?
Jeg hadde det.
Hei, kompis. Kom inn.
Jeg var på flyet med tante Mick.
Du skulle fortelle meg noe på flyet. Da det styrtet, skulle du si noe.
Hva skulle du si?
Redd passasjerene.
UT
Kom deg vekk fra eiendommen min!
Jeg vil deg ikke noe vondt, Randall. Jeg heter Ben Stone.
Jeg var med deg på Flight 828.
- Hva vil du? - Hører du ting, Randall?
Ser ting? Syn? Stemmer?
Gjør du også det?
Kan vi snakke om det?
Du kunne blitt drept. Ben? Ben?
- Ok, jeg er urolig for deg. - Jeg har ikke noe valg.
Kallet sa "redd passasjerene".
Da må jeg finne dem som vet noe vi ikke vet.
Om dødsdatoen? Kanskje vi er de eneste som vet det.
Av nesten 200 personer?
Noen må ha den puslebiten som kan hjelpe oss å stoppe det.
Spis. Jeg er urolig for deg.
Du forteller vel ikke folk om dødsdatoen?
Nei, ikke uten en løsning, eller å vite mer.
Ta en pause fra dødsdatoen og snakk om noe hyggeligere.
Du er 14 uker på vei, i andre trimester. Det går fint.
- Vi burde si fra til barna nå. - De skal bli gale.
Hold ut med meg. Nytt registreringssystem.
Antall tidligere graviditeter?
- To. - To barn, tvillinger. En graviditet.
To graviditeter. Jeg hadde en spontanabort i fjor.
Ok.
Vi ses før dere sjekker ut. Gratulerer, dere to.
Jeg skulle ha sagt fra.
Men du må forstå at du og Cal var døde.
Jeg hadde et hull i livet mitt. Og Danny ønsket seg barn.
Hvis han ville ha barn, burde vi kanskje finne ut om dette er hans.
Nei, Ben, dette er vår tid.
Om barnet viser seg å være Dannys om seks måneder, -
- håndterer vi det da.
Nå vil jeg bare at det skal være oss.
- Ble det bra? - Hei!
- Hun vil ikke gi seg.
Første dag etter sykehuset burde handle om søppelmat og Netflix.
- Jeg prøvde å si det selv. - Jeg har ikke en dag å kaste bort.
Om du blir lei av kjelleren, kan du få rommet mitt.
Jeg har lyst til å flytte ned uansett.
Det er snilt, men det er bare noen få dager.
Men hvis du vil flytte ned, vennen, -
- kunne det hjelpe oss.
- Hvorfor det? - Vi ville fått et perfekt barnerom.
Jeg visste det! Mamma er gravid! Du skylder meg fem dollar!
- Ta det med ro, Mick. - Jeg er så glad på deres vegne.
Jeg vil gjerne ha en storfamilie.
Jeg føler meg ikke bedre, men det er godt at Michaela er skrevet ut.
Vi er ikke i slekt engang, men...
Etter alt vi har opplevd, føles hun som familie.
Sånn sett vil jeg savne å møte familien Stone på sykehuset.
Mener du Ben?
- Hva? - Slik som du snakker om ham.
- Tar jeg feil? - Jeg hadde ikke tenkt på det.
- Så mye. - Ikke vær hard mot deg selv.
Du og Ben har vært på en traumatisk reise sammen.
Du har sett Ben på hans mest sårbare. Det er appellerende.
Det er best å unngå slike tanker. Det er umulig.
- På grunn av Grace. - Ja, Ellen. De skal ha barn.
- Virkelig? - Det har vært en hemmelighet.
- Kan vi la dette temaet ligge? - Selvsagt.
Vi går videre. Hvordan er stressnivået, fra en til ti?
Seks. Sju, kanskje.
Jobbstress kommer i tillegg.
Etter to måneder har du knapt snakket om jobb.
- Det er lite å si. Jobben er bra. - Bra.
Du har innredet.
To måneders passasjerjakt er ikke lett.
Mange har flyttet på grunn av X-ene.
- Er de så truende? - Det føles sånn.
Det har eksplodert på nett. Folk er redde oss nå.
Tabloidartikler hjelper ikke.
Jeg var innom hos deg og hentet noen klær og posten.
Takk. Jeg drar nok ikke tilbake dit på en stund.
Bli så lenge du vil. Jeg kan trenge et par øyne til.
Jeg skjønner at du vil redde passasjerene, -
- men vi vet ikke engang fra hva.
Dødsdatoen, Michaela. Kallet sa at vi skal dø.
Vi må hindre at det skjer innen 2. juni 2024.
- Hva om vi ikke kan stoppe det? - Hva så? Skal vi ikke prøve?
Hvis kallene ønsket meg død, ville jeg vært død.
De reddet livet mitt.
Hva om vi skal redde passasjerer her og nå?
Hjelpe dem individuelt?
Jeg er der ute og prøver å hjelpe hver dag.
Hva er vitsen om vi bare ommøblerer på "Titanic"?
JEG FORTSATTE Å LØPE
Dette er fra Zeke. Det er håndskriften hans.
- Kom han til Canada? - Han får aldri vite dødsdatoen.
- Vi har gått gjennom dette. - Du tror noe annet.
Han er uskyldig. Vi må hjelpe ham.
Hva gjør vi? Hvordan finner vi ham?
Vi må muliggjøre en hjemkomst. Om jeg kan bevise hans uskyld, -
- kan han vise seg igjen.
Etterforsker Stone? Du begynner ikke før neste uke.
Kaptein Bowers, beklager at jeg ikke var her da du ble presentert.
Det skulle du ikke være. Du skulle slappe av.
Hvorfor slapper du ikke av?
Jeg vil be deg avbryte jakten på Zeke Landon.
- Du tilgir raskt, etterforsker. - Det var et uhell.
Ikke ifølge etterforsker Vasquez.
Han tar feil.
Du sa du ikke husket øyeblikkene før du ble skutt.
Kanskje du tar feil.
- Jeg vet at Zeke aldri ville... - Dette er grunnen til at jeg er her.
Det er for mange løse tråder og grumsete vann i avdelingen.
Din nye og gamle kjæreste slåss i leiligheten.
Du ble skutt, din nye kjæreste løp.
- Zeke er ikke kjæresten min. - Hva han enn er.
Du er for nær dette. Gå hjem.
Går du bare forbi meg?
Jeg vet ikke nøyaktig hva som skjedde.
Men om du hadde sluttet å være så opptatt av Zeke -
- og hørt på meg, ville jeg ikke hatt en kule i magen.
- Det vet jeg. - Du vet ikke.
Du innbilte deg det, så jeg ikke fikk besøke deg på sykehus. Hvem gjør det?
Jeg var ikke klar. Det blir jeg kanskje aldri.
Unnskyld meg, jeg må jobbe.
A. VASIK SAVNET, T. VASIK SAVNET
Redd passasjerene.
Alt begynte å riste da du så Vasik-paret ombord?
Det var som kallet om flyet.
- Er det disse vi skal redde? - Kallet begynte for to måneder siden.
Jeg tror vi skal redde så mange vi kan.
Det er saken. Vi må ut i verden, -
- ikke sitte her og prøve å knekke dødsdatoen.
Jobben vi gjør her hjelper jobben der ute.
Jeg prøvde å kontakte Vasik-paret. Her.
Jeg sendte en melding og en oppfølgingsepost.
De svarte aldri.
De har visstnok barn, men barna var ikke på 828.
Jeg snakket med Anson.
- Kan jeg ta litt mer is? - Vær så god.
Beklager. Det er vanskelig å kjøle seg ned etter avreise.
Jeg har opplevd det. Sovnet på Staten Island-fergen.
Venstre side smeltet.
Jeg maser på ungene om å ta på seg flere lag.
Da husker jeg det selv.
- Husket de det denne gangen? - Vi lot dem være hjemme.
- Vi tok en ekstra bryllupsreise. - Høres flott ut.
Det ble ikke så bra som planlagt. Vi savnet barna hele tiden.
Drar aldri fra dem igjen.
Noen passet ungene deres.
Her.
De satte dem hos en nabo, Sharice Fields.
Hun hadde dem i over fem år. Så kom foreldrene.
Jeg kan ikke forestille meg det.
Vi må finne Sharice. En kollega finner adressen.
Du skal hvile. Jeg og Jared...
Jared fikk meg skutt. Jeg er ferdig med ham. Dette er oss to.
Greit.
Takk for dette. Jeg har savnet å drikke te med deg.
Kanskje jeg snart ikke er eneste datter, så jeg må bruke tiden godt.
- Hei, Danny. - Hei.
- Hei! - Hei, Olive.
- Hvordan går det med Michaela? - Bedre. Hun er på bena igjen.
- Hun blir stadig sterkere. - Bra.
- Og jobb? Skole? Alt? - Bra.
Skolen er kjedelig. Hjemme er det ikke så kjedelig.
Michaela bor hos oss nå.
Svigerfaren min leker sykepleier og tar seg av henne.
- Vi bør komme oss videre. - Ja, jeg også.
- Godt å se dere. - Deg også.
Hvorfor sa du ikke til Danny at du er gravid?
Er Danny faren?
- Jeg vet ikke. - Herregud.
Hvis babyen viser seg å være Dannys, skal vi selvfølgelig si fra til ham.
Du skjønner vel det?
Jeg tenkte at babyen ville bli noe spesielt for familien vår.
- Det blir den. - Noe fint...
...som forente oss når alt annet er så nifst.
Selvsagt er det ikke så enkelt for oss, det kan det aldri være.
- Sharice? - Ja?
- Etterforsker Stone. Broren min Ben. - Vi var på Flight 828. Kan vi snakke?
Gå og lek med søstrene dine.
Hver gang de hører ringeklokken, tror de det er foreldrene.
Anson sa han aldri ville forlate barna.
Takk.
- Hei! Hvem er sjefen her? - Jeg.
- Hva heter du, sjef? - Sasha.
Hun er ikke sjefen, men mamma Sharice.
- Hvem er dere? - Milo. Tula tåler ikke peanøtter.
Godt å vite. Takk.
Det var ingen annen familie, så jeg var mamma i disse årene.
Så kom de virkelige foreldrene tilbake, og jeg ble mamma Sharice.
- Det må være vanskelig for dere. - Det var det. Barna er englene mine.
Det var et mirakel at Trina og Anson kom hjem, så jeg trakk meg tilbake.
Jeg besøkte dem for barnas skyld. De kjenner ikke foreldrene sine.
Når så noen Anson og Trina sist?
De la barna til sengs lørdag kveld.
Jeg kom om morgenen. Søndagsbrunsj var greia vår.
Pontiacen stod ikke der, de var vekk.
Barna sov heldigvis ennå.
Har Trina og Anson mottatt trusler etter at de kom tilbake?
Har ikke alle dere det?
Trakasserende telefoner, lapper i postkassen.
En jævel malte en X på bilen.
- Men det var ikke det verste. - Hva var det?
De har hørt ting. Sett ting.
Fortalte de hva de hørte og så? Skrev de det ned?
Se selv.
- Bibelvers. Var de religiøse? - Ikke spesielt, før.
Etter at de kom tilbake, var de som født på ny.
Kall. De var livredde.
Det er barna også. Hjelp oss, er dere snille.
Jeg så en sånn hvit van utenfor en annen passasjers hus.
Noterte du skiltet? En hvit van kan være en tilfeldighet.
Den kan ha med Vasik-forsvinningen å gjøre.
- Hvem kan ha tatt dem? X-ene? - Det kan hende.
Eller de kan være Majorens nye labrotter.
Jeg er her for å møte Zeke. Jeg er Cal, Michaelas nevø.
Jeg har ikke sett sønnen min på flere måneder.
Michaela vet nok at NYPD har lett etter ham i huset mitt.
De har hatt en bil utenfor nesten hver natt.
Jeg vet at han er her.
Kan jeg få komme inn?
Hvordan fant du meg? Dumt spørsmål.
Du trenger en hårklipp.
Godt forsøk.
En kompis sendte det. Hun skulle slippe å uroe seg.
- Hvordan har hun det? - Vondt, ennå.
- Dere er ment for hverandre. - Nei, det er vi ikke.
Hun døde nesten på grunn av meg.
- Men kallene... - Kallene sa at dere skal dø.
Du viste meg gravstenene.
Du torde ikke å si noe. Kallene gjorde det.
Jeg vet når det skal skje nå.
Jeg er lei for det, kompis.
Kanskje det betyr noe annet.
Du må være med Michaela, for hun har ikke mye tid.
Det har ikke du heller.
Hva gjør du?
Jeg må logge inn for å se et kamera.
Du er ikke på jobb ennå. Bowers sendte deg vekk.
Du kjenner meg. Hund med et ben.
Du har jo ikke saksmappen.
Om dette gjelder kallene, vit at kapteinen ikke leker.
- Hun vil stoppe deg. - Det er notert. Takk.
Seriøst. Det bør gjelde en vanlig politisak.
Den står på tavlen der! Anson og Trina Vasik.
- Hva angår det deg? - De var på flyet!
Jeg tror de ble bortført.
En annen teori er at de pakket sammen og dro.
Uten barna?
Kanskje de sender bud på dem siden.
Anson Vasik tømte bankkontoen i går. 87000 dollar.
- Høres det ut som bortføring? - Kanskje.
Noen kan ha tvunget ham til å ta de ut.
Noe er galt her! Jeg føler det.
Du vet det betyr at jeg nok har rett. Du trenger flere folk på saken.
Vi er få, takket være Zeke.
Det kan du slippe. Han er vekk.
- Det vet du fordi...? - Jeg ba ham rømme.
Jeg later som om du ikke sa det.
- Hei. - Hei.
Hva har du så langt?
Vasik-paret slet visst med å håndtere kallene sine.
De prøvde å tolke via bibelvers.
Rom. 8:28? "Alt tjener til det gode."
Åpenbaringen 20:14. "Død og Helvete ble kastet i ildsjøen."
- "Dette er den annen død." - Jøss.
Jeg vet ikke om de forutså dødsdatoen eller så en tidligere død.
- Takk for at du kom så fort. - Null problem. Hørte du fra dem?
Dette lå i postkassen.
TIL DEM. TIL DEG. FARVEL.
SJEKK: 87000 DOLLAR
Folkene i vanen forfølger passasjerer.
Det angår neppe Vasik-saken.
De sendte sparepengene og et mulig selvmordsbrev til Sharice.
- Ildsjøen er den annen død. - Hva?
Fra Åpenbaringen. De hadde det på veggen.
Skal de utføre det?
- Hva er "ildsjøen"? - Det fins 100 tolkninger.
Men kjører du bil og er suicidal, kan det bety vann eller kollisjon.
- Vi må finne dem. Jeg kommer. - Ok.
Jeg fulgte deg fra huset. Ville ikke lage en scene.
- Du rømte jo? - Jeg ville du skulle tro det.
Du kan ikke være her nå. Dette er for farlig.
- Jeg måtte se deg en gang til. - Før hva da?
Jeg sa til meg selv at i morgen blir jeg en bedre person.
Morgendagen fins ikke.
- Cal fant meg. - Bra.
Da vet du at du bør være langt vekk herfra. Lev livet ditt!
Du må gå nå, Zeke.
- Jeg meldte meg. - Hva?
Jeg må ta ansvar for mine handlinger den lille tiden jeg har igjen.
For en gangs skyld. Uten å unnskylde meg, eller å rømme.
- Det er ikke din feil! - Jo.
Det var et uhell!
Ja. Jeg ville ikke skade deg, men det gjorde jeg.
Hva skjer ved neste kall?
Vær så snill og løp, Zeke.
Jeg skulle ønske jeg møtte deg på en annen måte, en annen gang.
Hvem vet hva det kunne blitt.
Vent. Nei, nei.
Var det virkelig GW?
Hvor ofte tvang mor og far oss med på piknik der?
Der er de.
- Beklager å bry dere. - Vi har en privat samtale.
Anson, jeg er Ben Stone fra 828. Vi snakket sammen på flyet.
Hva gjør du her? Du er nær nok!
Vi kom for å si at dere ikke er alene. Vi er sammen om dette.
Vi skal egentlig ikke være tilbake.
Vi skal dø en andre død. Det står i Bibelen.
- Jeg forstår at du tror det. - Det er mer enn tro! Vi hører det.
Vi ser det i hodet hver dag og hver natt!
Jeg har også hørt og sett ting. Søsteren min også.
Vi har prøvd å forstå.
Hvordan får vi det til å stoppe?
Skru av motoren, Anson. Vi kan snakke om dette.
Greit. Greit!
Kom deg vekk! Jeg advarer deg!
Jeg husker at du elsker familien din. Jeg elsker min like høyt.
Du skal ikke forlate den igjen. Iallfall ikke ennå.
Vi vil ikke.
Men stemmene, synene, hodepinen og ulyden vil ikke forsvinne.
Og nå blir vi vist at vi skal dø i ildsjøen? Det er for mye!
Vi orker ikke mer.
Stemmene, synene...
- De ber dere ikke skade dere selv. - Hvorfor ser vi da denne klippen?
Bilen gjennom rekkverket?
Lyden av barna som skriker?
Om vi må dø, skal bare vi dø, ikke ungene våre!
- Hjelp oss! Hjelp, noen! - Ben!
- Takk for at dere reddet oss. - Jeg er glad dere har det bra.
Si fra om vi kan gjøre noe mer. Lykke til.
Mannen sovnet ved rattet. Bilen var nær ved å falle.
Godt vi var her.
- Dere reddet livene deres. - Hvordan er det mulig?
Vi gjør bare vårt beste for å følge kallene vi får.
Vi ignorerte mange.
Noen andre steppet nok inn for dere. Vi er mange.
Hvordan er lydene i hodet?
Borte.
Jeg tror det vil fortsette sånn.
Unnskyld meg.
Jeg hørte det på radioen.
Hvordan fant du, av alle, disse folkene?
- Jeg hadde flaks. - Særlig. Jeg vil ha en full rapport.
Som jeg sa. Ny sheriff i byen.
Det var ikke bare meg. Zeke reddet disse folkene.
- Zeke, en misforstått helt. - Zeke og jeg fikk kall.
Uten dem, ville alle de seks vært døde.
Zeke meldte seg selv, Michaela.
Han har skyldfølelse. Hva ser jeg ikke?
Alt Zeke gjorde, gjorde han for meg.
Det gjorde jeg også.
Hvor mange andre passasjerer -
- mottar kall og er like forvirrede og redde som Vasik-paret?
Derfor er du der ute og snakker med flest mulig.
- Redd passasjerene, ikke sant? - Håper jeg finner alle i tide.
Å se dette paret klare til å gjøre slutt på alt...
Det fikk meg til å tenke på å gi slipp på det uviktige -
- og omfavne det viktige.
Hva er viktig?
At vi er en familie.
Alle sammen. Uansett hva en DNA-test viser oss.
Vi burde finne det ut.
Ingenting endrer seg, Ben. Uansett hva.
Ingenting endrer seg.
Jeg vurderer å flytte ut av leiligheten til foreldrene mine.
Jeg har ikke bodd andre steder.
Den uken i Jamaica var den eneste gangen jeg har vært alene.
Selv det var ikke mitt eget valg. Men nå er tiden inne.
- En ny start. Det gir mening. - Takk.
- Det føles bra... - Beklager avbrytelsen, Saanvi.
Det er min etiske plikt å si at jeg kaster bort tiden din.
Hva? Hvorfor sier du det?
Du betaler for psykiatrisk behandling, -
- men jeg aner en motvilje mot å bli behandlet.
Nei, Ellen, jeg er et vrak. Jeg har mareritt og konstant angst.
Selvsagt vil jeg behandles.
Likevel er samtalene våre ennå overfladiske.
Jeg har drevet med dette lenge.
Det skjer åpenbart mer med deg enn du deler.
Om du ikke er klar for å helbrede deg selv, spar pengene dine.
Du vet hvor du finner meg.
I mellomtiden... Her er noen ikke-kliniske støttegrupper.
Jeg ønsker deg alt godt. Virkelig.
Hva om jeg er klar?
Det skjedde noe med oss på flyet.
Hei! Hvem er du?
Hva? Hva vil du?
Kom igjen! Lukk opp!
Hei! Hei...
Hei, kompis.
- Hvorfor tror han det ikke? - Tror hva da?
At han er viktig.
Jeg vet ikke. Kanskje han ikke har hørt det så ofte i livet sitt.
Du trenger ham. Dere to må gjøre det sammen.
- Hva da, Cal? - Jeg vet ikke helt. Jeg bare vet...
Jeg vil ikke gjøre dette mer.
- Jeg vil bare være barn. - Jeg vet det.
Redd passasjerene!
Zeke! Zeke!
Hvem er dere? Hva vil dere meg?
Det er ikke bare du som kan komme tilbake fra de døde.
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com