I tidigare avsnitt...
Vad jag än gör så blir jag skurken.
- Vi ska inte göra det här. - Han älskar dig.
Jag älskar honom. Jag hoppas att det räcker.
Jag har upptäckt nåt i Cals blod, en markör.
Det fanns inte där före flygningen.
- Fick du ett kall om att komma hit? - Han är på väg. Han är snart här!
Jag vandrade, det blev snöstorm...
Jag fick en uppenbarelse där jag hörde och såg dig.
Jag föll ner i en grotta.
Jag eldade allt jag hade för att hålla mig varm.
Det var som om du gav mig din styrka och livskraft.
Hur kan du vara här?
- Vilket år gav du dig iväg? - 2017.
Det är 2018, Zeke.
- Var det allt för idag? - Om ni inte har fläsksvålar på lager.
Vi får fler på tisdag - kanske.
Då kommer jag tillbaka på tisdag. Kanske.
Du ser bekant ut. Har du varit här?
- Nåt i den stilen. - Är du klättrare?
Om du ska köra Gunnar's Hill har vi nya handskar...
Nej. Bara en vandring.
Galet. Fortfarande inga spår efter två år.
Det där planet är inte försvunnet.
Ryssarna tog det. De plockade det från himlen.
Det låter rimligt.
- Ha en bra dag. - Lita på det.
Vi ses snart.
PASSAGERARE FLIGHT 828
Sömnen gjorde dig gott. Du har fått tillbaka färgen.
Vill du ha lite varm choklad?
- Zeke? - Är jag död?
Nej, men det hade varit lättare att förklara.
Man kan inte frysa ihjäl i en grotta och ta sig ut levande ett år senare.
Inte på planeten jorden. Det här är väl jorden?
- Ja, det är det. Och du gjorde det. - Hur då?
Vi försöker fortfarande lista ut det.
Berätta om allt du minns. Du var ute på vandring, eller hur?
Sen slog en brutal snöstorm till från ingenstans.
Och du tog skydd i grottan?
Jag blev insnöad. Jag hade varken verktyg eller styrka att ta mig ut.
Jag försökte.
Fick du skärsåren när du försökte gräva dig ut?
- Det fungerade inte. - Ska jag byta dem?
Du minns att det gick två veckor.
- Jag trodde att det var kört. - Hur tog du dig ut ur grottan?
Jordskalv eller snöskred eller nåt.
Berget skakade och isen bröts loss så att jag kunde krypa ut -
- och ta mig till det första ställe jag hittade.
Och till den döda flickan jag skulle hitta...
Fast jag var inte död och jag hörde dig.
Min lista över frågor växer.
Vi kan prata om det på vägen tillbaka till stan.
Grace och Cal sitter i bilen. Dags att åka.
Jag tror att jag stannar här ett tag. Det finns suverän choklad här.
Vi kör Cal direkt till sjukhuset. Vi har nån där som kan undersöka dig.
Det är lugnt. Jag behöver bara lite tid att smälta allt -
- innan jag återvänder.
Du måste följa med. Det kanske är infekterat...
Jag är ledsen. Jag följer inte med. Inte än.
- Jag stannar här med honom. - Va?
Ursäkta oss.
Vad gör du? Han måste följa med så att Saanvi kan undersöka honom.
Han kan ha nyckeln till allt som hände oss.
Flight 828 trotsade fysikens lagar.
Hur fan kunde en grotta göra samma sak? Det måste finnas ett samband!
Han vägrar ju att följa med, så jag stannar här och tar reda på mer.
Ta reda på så många detaljer du kan om vad som hände med honom.
- Sök efter klockslag, platser... - Som en kriminalare, menar du?
Jag kan det här, Ben. Ta hand om din familj.
Varför tvekar du?
Vad var det första du ville göra när planet landade och vi fick veta det?
Kontakta vår familj och Jared...?
Exakt.
Vi har suttit i en stuga i åtta timmar med Zeke.
Han har inte ens bett om att låna en telefon.
Vi vet ingenting om honom.
Han kanske ingår i en av majorens planer.
Cal och jag hade ett kall om honom. Jag tror att vi kan lita på honom.
Jag ringer Jared och hör om han kan komma.
Nej. Nej...
Vi ska nog inte dra in honom. Det är komplicerat...
Jag vill inte vara nära honom nu.
Okej. Är du säker på att du klarar dig?
Ja, åk. Jag fixar det här.
Ta hand om dig.
Det är ingen fara. Lätta förkylningssymptom.
Han kan sova bort det.
Tack för att du kom på din lediga dag.
Inga problem. Jag ville ändå titta till några patienter.
- Tar du aldrig semester? - Jag åkte till Jamaica...
Ja, det gick ju rätt snett...
Det gick snett redan innan planet försvann.
Personen jag skulle åka med... Det fungerade inte.
Just det, 8B. Platsen bredvid dig var tom...
- Jag förstår inte... - Okej.
Cal, du är redo att åka.
Jag tror också att Bernadette har fyllt på sin berömda godisskål.
- Kom tillbaka direkt! - En. Bara en!
Det är ofattbart att det hände igen.
- Vad heter han? - Zeke.
Jag får ta prover och se om han har samma blodmarkör.
Jag hoppades att du skulle säga det, för jag brukar inte bära på sånt här.
Jag hoppas att det räcker för ett prov.
Var försiktig. Vi vet inte om majoren bevakar oss.
Om hon får veta hur Cal ledde oss till stugan och Zeke...
- Hon får aldrig veta. - Ingen får veta.
Veta vad då?
- Ingenting. Är du redo att åka? - Ja.
Tacka Danny för pickupen.
Ja, om jag träffar honom.
Följer du inte med oss hem?
Mamma går säkert med på det.
Jag skulle kunna umgås ett tag.
- Om det funkar med dina planer? - Ja, självklart.
Vad betyder det där?
ÄR PASSAGERARNA FRÅN 828 MÄNSKLIGA?
Bara att det finns väldigt okunniga människor.
Så om det gick flera år utan att vi kände av det...
...var befann vi oss då?
Var vi skendöda?
Vi väntar fortfarande på den officiella handboken om det.
- Men det finns väl teorier? - Om planet? Ja, tonvis.
Utomjordingar, maskhål, kryonik, masshypnos...
Ärligt talat så är det ingen som vet.
Klev du tillbaka rakt in i ett liv som hade gått framåt fem år?
Jag kastades in i det.
Jag kom tillbaka till en värld som hade gått vidare utan mig.
Men jag hade min familj som stöd.
Har du nån anhörig?
Nej. Ingen familj. En gammal välbekant historia.
Nån annan? Vänner, kollegor?
Ska jag bara ringa upp dem och säga:
"Minns ni mig? Jag var ute och vandrade" -
- "men så sa en död kvinna från ett foto att jag hade skippat ett år."
- "Ska vi gå på Olive Garden?" - Zeke...
Det är mycket att smälta, men lita på mig.
Du är fantastisk. Tack för allt, men nu har jag två alternativ.
Antingen är du sinnessjuk, eller jag. Just nu föredrar jag det första.
Jag vet att det låter galet, men det hände nåt med dig i grottan -
- och det hände nåt med mig på planet. På nåt sätt är vi likadana.
Gå tillbaka. Gå tillbaka!
Sa du "gå tillbaka"? Vad i helvete var det?
Det var ett kall.
- Du och jag, vi var båda... - Under stjärnbeströdd natthimmel.
Och du hörde min röst säga "gå tillbaka"?
Jag hörde din röst. Så brukar det inte vara.
Finns det ett "brukar"?
Ända sen planet kom tillbaka har flera av oss upplevt kall.
Kall? Du menar röster i huvudet?
Röster, syner. De leder oss till upptäckter.
Det var så Cal hittade dig och jag hörde dig säga "hitta henne".
Vi hörde det båda två. Det kan betyda att vi ska lösa det tillsammans.
"Gå tillbaka" - vad betyder det ens? Vart då?
Vi kanske ska gå tillbaka till grottan? Hur långt bort ligger den?
Förmodligen en timmes vandring, men jag dog nästan i den grottan.
Jag tror att jag avstår.
Vi hörde det båda två. Båda måste gå.
- Får man vila lite först, hårding? - Ja, självklart.
Vi behöver lite förnödenheter.
Okej, jag går. Till exempel?
Vatten, kompass, ficklampa... fläsksvålar.
- Förlåt, vad då? - Fläsksvålar.
Ett utsökt salt tilltugg.
- De görs väl fortfarande? - Ja, tyvärr.
- Så det första du blir sugen på... - Jag bär på många mysterier.
Jag orkar inte med fler mysterier.
- Olive? - Cal!
Jag är så glad att du är tillbaka!
Jag är arg på dig för att du skrämde mig så där.
Kom hit. Du skrämde verkligen upp mig.
Jag älskar dig väldigt mycket.
- Vet du det? - Jag vet.
Nåväl, vi har gjort Rice Krispies-godis.
Ät inte upp alla. - Vi var tvungna att göra nåt.
Ben...
- Ska vi berätta för Olive om kallen? - Vi kan inte ta den risken.
Okej, men att isolera Olive från resten av familjen är också farligt.
Jag vet, Grace, men... folk dog. Tills vi vet att det inte hänger ihop...
Människorna som dog - hände det direkt?
Några dagar efter att de blev varse kallen.
Okej, så...
Vi ser till att motbevisa den här teorin.
Det enda som krävs är att jag överlever, eller hur?
- Vad gör vi nu? - Om jag bara visste...
- Har ni några fläsksvålar? - Titta där borta.
Det kanske finns nån påse.
EZEKIEL JAMES LANDON FÖRSVUNNEN SEN DEC 2017
- Får jag ta den här? - Absolut.
En riktig tragedi. Kroppen har aldrig hittats.
Jag har mina teorier om vad som egentligen hände.
- Vad då? - Han tog livet av sig.
Varför tror du det?
Hans syster Chloe dog på samma berg 2006.
En fördömd familj, antar jag.
Zeke?
Ursäkta mig, sköt dina egna bokstäver.
- Skala! - Nej... Va?
Spela vidare. Jag öppnar.
- Jared! - Hej. Förlåt att jag bara dyker upp.
Nej då. Kom in!
- Hur mår Cal? - Du kan se efter själv.
- Jared. - Hallå där.
Tjenare... Hur är läget, grabben? Hur går det?
Typiskt, jag har ett Q.
Förutom det mår han jättebra.
Tack för det du gjorde igår.
Självklart.
Har ni hört nåt från Mick? Jag börjar bli lite orolig.
- Hon mår bra. - Det är dålig mottagning där uppe.
Varför är hon kvar där?
Hon behövde lite ensamtid.
- Varva ner. - Jaha...
- Missfoster! - Ni ska vara döda!
Är alla oskadda?
- Stanna här! - Res inte på er.
Hallå där!
Stanna här. Jag kör efter dem.
Hallå där!
De hade slut på fläsksvålar.
Så klart.
Jag fattar. Första gången jag fick ett kall -
- ville jag bortse från det, men du kan inte fly.
Det gör jag inte. Jag går bara iväg.
- Till din familj? - Jag har ingen familj.
Chloe, då?
Min syster? Ja, hon ingick i familjen.
Hon var den bästa versionen av familj och hon är död.
Hur visste du...?
Den hängde kvar i butiken. Killen där gillade att prata.
Jo, jag minns.
Jag är ledsen, Zeke.
- Jag vet hur tung en sån förlust... - Nej, det vet du inte.
Efter Chloes död slets min familj itu.
Hela området är en påminnelse om det, så det jag vill göra nu -
- är att sticka till närmaste bar.
Du måste visa mig var grottan ligger.
Jag kan inte förklara exakt varför, men vi måste göra det tillsammans.
Jag litar på dig. Jag ber dig att lita på mig.
Jag ska ta med dig till grottan.
Men sen måste jag bort från berget, okej?
Okej. Förresten... Jag ljög.
Det var allt, sen förstörde de kameran.
Vi har tegelstenen och färgburken. Vi hoppas på fingeravtryck.
Vi kan inte identifiera dem.
De hade en flyktplan. Jag tappade bort dem ganska fort.
Barnet tar det ganska bra, tror jag.
Vi ställer en bil utanför så att de inte kommer tillbaka.
Vem gör så här? Kan det vara galningarna som står med skyltar?
Som kvinnan som gick fram till Cal?
De ser oss nästan som gudar. De försöker dyrka oss.
Jag tror inte att de skulle göra det.
- Vi måste hitta de som gjorde det. - Låt oss sköta polisarbetet.
- Hur långt är det kvar? - Vi är nära. Det är här framme.
Här är den.
- Den ser fantastisk ut. - Jag gillar den inte.
Gillar du klippor?
- Jag skickar det till min bror. - Gillar han klippor?
Han gillar gåtor och den här grottan är en del av en väldigt stor sådan.
Kom. Vi ska se vad kallet vill att vi ska hitta.
Hej, Ollie.
Hur tar du allt det här?
Det är ingen fara.
Det är svårt att tro att det finns människor där ute -
- som hatar dig och Cal.
De hatar inte oss, de... hatar en tanke.
Tanken på att ni kom tillbaka, förändrade?
Men det gjorde vi inte. Vi är exakt samma människor som åkte.
Jag vet. Förutom kallen.
- Hur kunde du...? - Cal berättade. För längesen.
Och du lever...
Han sa att det var som om han hade en hemlighet för sig själv.
- Han klarade det inte. - Tvillinggrejen.
Du kunde ha berättat för mig. Du kunde ha litat på mig.
Nej, hjärtat...
Det har inget med tillit att göra. Jag litar på dig i det oändliga.
Jag försökte skydda dig.
Jag får inga kall som du och Cal...
Men det här? Det här drabbar oss alla.
Okej.
Från och med nu är det öppna kort mellan oss.
Inga fler hemligheter. Överens?
Överens.
Det ser inte ut som en tidsportal, eller hur?
Nej, det ser ut som en grotta.
Det var här jag bestämde mig för att inte elda upp ditt foto.
- Tack! - Nej, det är du som ska ha tack.
Fotot på dig var det som fick mig att fortsätta.
Jag vet inte riktigt vad det är vi ska hitta.
Inte jag heller.
Zeke, du får inte bara...
Gå tillbaka. Gå tillbaka!
Vad i helvete? Varför nu igen?
Jag vet inte. Det kanske inte handlar om grottan.
Kallet säger "gå tillbaka", men vart?
Stjärnorna.
Vi hörde din röst. Vad betyder stjärnorna för dig?
Zeke?
Jag gav det till Chloe på hennes nioårsdag.
Hon älskade det så mycket.
Efter att hon... Jag har haft det sen dess.
Kallet handlade inte om grottan. Det handlade om din syster.
Du kom tillbaka hit på grund av henne.
Steg fem.
- Jag förstår inte... - Anonyma alkoholister.
Tolv steg. Jag fastnade på det femte.
Erkänn för en högre makt, oss själva och en annan människa -
- den exakta innebörden av våra fel.
Vad kom du hit för att erkänna?
Att jag dödade henne.
Det var inte meningen...
...men jag dödade min lillasyster.
Hallå där...
- Förlåt. - Hej, tack för att du kom.
Om du inte kunde säga det på telefon antar jag att du har nyheter.
Han är en av oss. Zeke har samma ischemiska blodmarkör.
Så han ljög inte?
Vad som än hände med oss på det där planet -
- hände också med Zeke i hans grotta.
Okej. Vi måste söka efter gemensamma nämnare -
- mellan planet och grottan. Storlek, dimensioner, mineralsammansättning...
Jag har börjat jämföra kartor över området med väderdata från 2017.
Det var en elektrisk storm i mitten av snöstormen, Ben.
- Det är extremt ovanligt, men... - Mörka blixtar?
Zeke kände av ett jordskalv.
Det kanske var den markbundna motsvarigheten till turbulensen.
Det här är enormt. Vi har en helt ny datapunkt.
Vi kan fokusera våra efterforskningar på att hitta likheter -
- mellan de två händelserna, kanske mer.
Efterskalvsteori.
Planet var jordskalvet. Det här är efterskalvet.
- Jared har fått tag på dem. - Vilka då?
Några sprejade ett X på vår dörr och kastade en tegelsten genom fönstret.
- Herregud, mår alla bra? - Ja, för tillfället.
De verkar hata oss. De tror inte att vi är mänskliga.
Snälla, var försiktig. Jag oroar mig för dig.
Jag önskar att 8B var här.
Hela världen har förändrats ur vetenskapssynpunkt.
Det här är precis var jag vill vara. Jag är som lyckligast nu.
Var bara försiktig.
Vad menar du med att du dödade henne?
Jag var femton.
Jag tyckte att jag var för gammal för att campa med familjen.
Chloe fick inte gå till ravinen, så jag skulle ta med henne, men så...
...ringde en tjej jag knappt kände.
Jag borde ha sagt att jag skulle ringa upp, men jag var dum...
...och självisk.
Jag sa till min lillasyster: "Sluta tjata, jag pratar i telefon."
Det var de sista orden jag sa till henne.
Mindre än en timme senare drog de upp hennes döda kropp.
Det finns en minnessten till hennes ära där hon dog.
Jag har aldrig haft modet att besöka den -
- eller berätta för mina föräldrar vad jag gjorde. Jag förstörde min familj.
Jag har aldrig berättat för nån.
Skuldkänslorna har förtärt mig!
- Du var femton år... - Nej.
Säg inte att det inte var mitt fel.
Nej, det var ditt fel.
Min bästa vän dödades i en bilolycka.
Jag körde... och jag hade...
Jag hade druckit.
Vad än omvärlden vill säga mig så var det mitt fel.
Hur går man vidare?
Steg fem.
Jag tror att jag vet vad rösten vill.
Jag kanske ska gå tillbaka till Chloes minnessten, där hon dog.
Okej.
Varför blir jag förhörd och inte passagerarna?
Två av dem stal ett flygplan för att störta in i nåt -
- innan militären äntligen sköt ner det.
Hans avtryck finns på färgburken.
Han säljer dem och vidrör alla.
Han säger att han har ett alibi.
- Tror du inte att han är inblandad? - Han är inblandad.
Kolla här. Häromdagen registrerade han en 828-fientlig hemsida.
Vad gjorde de?
De släppte passagerarna, de här bedragarna...
...och skickade iväg dem som frön i vinden - frön av hat, förödelse...
...terrorism. Vi måste spåra upp varenda en -
- och stoppa dem innan det är för sent.
Om inte regeringen gör det så får folket göra det.
Niohundra människor har besökt sidan.
- Kan vi inte stänga ner den? - Det är inte den enda.
Ända sen Daly stal planet -
- har tanken på att 828-passagerarna är terrorister börjat spridas, fort.
Är vi terroristerna? Nio stycken som utsattes för experiment -
- ligger katatoniska på en anläggning under falsk identitet som skydd.
Kelly Taylor blev mördad!
Harvey Stein hoppade från ett höghus. Vi är inte onda! Vi vill vara i fred.
Vasquez. Vi har en uppdatering om värdetransportrånet.
Vänta lite.
Förlåt. Det var ett annat fall.
Åk hem, Ben. Du kan inte göra nåt här nu.
Det verkar inte som om nån kan göra nåt.
Vi kanske måste släppa honom idag, men vi ska ta honom. Ge oss tid.
TILL MINNE AV CHLOE
Chloe, jag...
Jag klarar inte det här.
Okej.
Du kan väl berätta om henne i stället?
Är det nu jag ska berätta om hur gullig, snäll och smart hon var?
Jag vet inte. Var hon det?
Nej.
Hon var smart.
Men jisses vad bossig hon var!
När hon fick en viss min klev vi alla åt sidan.
En gång rackade mina föräldrar ner på mig för mina betyg.
"Jag levde inte upp till min potential."
Chloe stämde upp till en enorm rap.
Det var modern till alla rapningar.
Alla skrattade, men mamma utbrast: "Chloe!"
Chloe vände sig om för att svara, men rapade en gång till.
Sen lutade hon sig mot mig och sa: "Du står i skuld till mig."
Hon hade rätt. Jag står i skuld till henne.
Mina föräldrar ville att jag skulle bygga ett röse här.
Det är ett litet stenmonument.
Jag brukade bygga dem med Chloe.
Hon kallade dem älvtorn.
- Då bygger vi ett. - Menar du det?
Okej.
Vi kan inte använda vilka stenar som helst. De ska vara platta.
Vi börjar med den största, plattaste stenen vi hittar.
Man måste stapla noga.
Min plan är inte märkvärdig, men den nya dörrklockan är grym.
Du dominerar...
Jag tar den.
- Vad är det här? En påfågel... - Det är till min mytologikurs.
- Det kan vara mer än så. - Vad menar du?
Okej. För några veckor sen upplevde jag ett kall.
En vision av en påfågel.
Det här... kan inte vara en slump.
Vad vill du veta?
Sån här uråldrig symbolik är lite av min grej.
Påfåglar är en kristen och bysantinsk symbol för återuppståndelse.
De tog det säkert från grekerna och romarna -
- som trodde att påfåglar stod för odödlighet.
De var även sändebud åt gudinnan Juno.
Sändebud...
Det är ett meddelande. Berätta mer om Juno.
- Ben. Har du sett din telefon? - Nej, vad är det?
Jared messade precis. De har släppt Cody Webber.
Vet du vem jag är?
Ja, det vet jag. Vad fan gör du här?
Du kom till mitt hem med ett budskap. Nu har jag ett till dig.
Håll dig borta från min familj!
Visst, på ett villkor.
Förklara varför ni kom tillbaka.
Jag kan inte styra det här.
Och din vän piloten kunde väl inte styra över planet han stal?
Ni är alla tidsinställda bomber.
Söt unge. Undrar om han blöder?
Om du går nära nån i min familj igen -
- ska du få veta exakt vad nån som redan har dött en gång...
...är redo att göra.
Assistenterna!
Titta vad de lägger upp.
- De hotar oskyldiga människor. - Jaså?
Du kommer till min rörelse och hotar mig!
Du förstör min egendom...
Allt streamades live.
Hej, hjärtat. Du borde hålla dig inomhus, som vi sa.
Hur länge ska de skydda oss?
Jag vet inte. Ett tag.
Vad är det, Calamander?
Prata med mig, raring.
Är du rädd?
Vad är det för fel på mig? Är jag ett missfoster?
Nej! Givetvis inte.
Lyssna inte på de där människorna. De känner inte dig.
- Jag känner inte mig själv heller. - Det gör jag.
Jag känner dig.
Men du vet inte var jag var eller hur jag kom tillbaka.
Hur vet du att jag är densamme?
Du har rätt. Det finns mycket jag inte vet.
Men jag vet exakt vem du är.
Du är den lille pojken som under de tre första veckorna på förskolan -
- gömde dig bakom mitt ben.
Pojken som stoppade in sin hand genom ett metallgaller -
- för att ta ut en leksaksbil och skar sig på armen... precis här.
- Det var min tredje... - Tredje bästa leksaksbil, jag vet!
För jag känner dig.
Jag skulle veta om du inte var du. En mamma vet sånt.
Jag kan se...
...rakt in i ditt hjärta.
Och du är du. Du är min lille pojke.
Samme lille pojke.
- Men nu kan jag göra konstiga saker. - Ganska fantastiska saker.
Vet du vad min favoritsak är, av allt coolt du kan göra?
Göra en grym lasagne!
Vad säger du? Vill du hjälpa till?
Vi hade koll på hans hemsida.
Det stod en patrullbil ett kvarter bort som inväntade hans misstag!
- Men i stället... - Om du går nära nån i min familj...
...ska du få veta exakt vad nån som redan har dött en gång...
...är redo att göra.
På grund av din föreställning har han fått dubbelt så många besökare.
Det ökar hela tiden. Du spelade dem i händerna, Ben!
Du utnyttjade mig för att få hans uppgifter.
- Du såg det i rapporten. - Ledsen...
Du känner mig. Jag kan inte bara sitta och vänta på nästa olycka.
Du kan inte söka upp det heller.
Det är ett inställelsebeslut. Vi låter dig gå -
- men om det upprepas kan jag inte hjälpa dig.
Inte Michaela heller.
Det här var exakt det jag behövde göra -
- men det känns ändå inte bättre.
Ja, det är inte magi.
Det förändras inte på en gång.
Men det börjar kännas mindre tungt. Det är en början.
Det finns nog ingen annan som kan förstå det här.
Som kan förstå mig. Tack.
Ingen orsak.
Gå tillbaka. Gå tillbaka!
- Din röst. - Min röst.
- Vi är inte klara än. - Förra gången hörde vi din röst.
Nu hörde vi min. Du kanske ska följa med mig?
- Vart då? - Jag vet inte. Tillbaka hem?
- Tillbaka till världen? - Det vill nog inte världen.
Du anar inte hur olyckliga jag har gjort alla. De vill inte återse mig.
Dina föräldrar förlorade båda sina barn.
Inser du vad de skulle göra för att få tillbaka ett?
Kanske det, men inte än.
Jag måste uträtta lite först.
Om det är min andra chans så måste det bli rätt.
Jag följer med dig tillbaka...
...men att återvända till världen... Det ligger i framtiden.
Okej.
Hej då, Chlo. Jag älskar dig.
- Förlåt, jag skulle ha knackat. - Nej, det gör inget.
Jag såg dig på den nya kameran du har installerat.
Tack.
- Du behöver inte göra det här. - Jo, det behöver jag.
Det är det enda jag kan göra.
Jag kan inte stoppa folk från att hata oss utan anledning.
Jag kan inte förklara för min son varför det här händer honom...
Det enda jag kan göra är att försöka få bort -
- det här fula märket från min familjs hus. Snälla...
...låt mig göra det.
Det är vår familj.
Vi ska vara ett team.
Det här är ditt hem...
...och jag behöver dig här.
Jag behöver dig här.
Jag älskar dig så mycket.
Jag har en idé.
Ska vi inte bara stanna här och glömma världen?
Jag börjar gilla det här stället igen.
Jag antar att du har nåt att komma hem till?
Jag är inte helt säker, men jag borde nog ta itu med det.
Jag önskar bara att jag kunde göra om hela min återkomst, men...
...jag vet inte vad jag skulle ha gjort för att förändra hur det blev.
Det kanske var därför jag skulle hitta dig.
För att hjälpa mig att ändra min.
Du...
Text: Joakim Sandström www.sdimedia.com