Detta har hänt...
828 skedde inte av en slump. Vi ska rädda passagerarna ihop.
Jag borde inte ha friat så kort efter olyckan. Hon är inte redo.
Drivveden är verkligen en del av Noas ark.
Alla data tyder på det.
Dagens jordbävning skedde mittemellan alla de här miraklen.
Vi har fått ett budskap om att sluta.
Hur kunde du göra så?
Jag sa inte åt dig att kidnappa ett barn eller döda nån!
- Är jag pappan? - Biologiskt sett.
Men huruvida du vill vara en riktig förälder...
Det är min dröm.
- Jag är här på grund av dig. - Du är största hotet mot livbåten.
Påfågeln, gudinnan Juno, juni.
Tvillingarna symboliserar siffran två.
Trädrakens år inom kinesisk astrologi.
Den 2 juni 2024.
Allt hänger ihop.
Michaela! Nu missade du en till. Du ser inte det som är framför dig!
Du är så besatt av det som är framför dig att du inte ser det där borta!
Vi ska samla ved, inte hela träd.
Tänk om det finns magi där, som i Speldosan?
Enda magin jag vill åt är de s'mores vi får om vi samlar mest ved.
Du sa inget om s'mores!
Så här gör vi. Gå till vänster, så går jag till höger.
- Ursäkta, men vem gjorde dig till kapten? - Logiken gjorde mig till kapten.
Jag är äldre, bättre på att planera och har noga utforskat området.
Titta. Jag har redan hittat mer ved än du.
Ni borde båda vara kaptener.
Mamma!
Ni har olika gåvor och blir starkare tillsammans.
Och med tanke på att jag har 35 fågelbilder och ingen ved,
tror jag att ni har en bra chans att få s'mores.
Låt mig ta ett foto på mina små fågelungar.
Om båda är kaptener borde vi göra det officiellt.
- Jag vet inte vad du snackar om. - Ge mig din kniv.
Michaela.
Gammal vana?
- Glad undergångsafton. - Lägg av. Skämta inte ens om det.
En del har börjat få panik nu när kallen är borta,
och jag har fått kämpa för att lugna alla som är kvar.
Vad har du sagt?
Samma som till mig själv.
Det är inte över förrän det är över.
Va?
Är det parfym, Benjamin Stone?
Seriöst? Undergången är nära,
och du har inget bättre för dig än att jäklas med mig?
Jo, men det är roligare.
- Sluta! - Den luktar gott.
Jag kan inte tro det.
- Det funkade! - Ja.
Henry Kim gick ut i några timmar, återvände och fann dem vakna.
Marko.
Hej. Är du okej? Minns du nåt?
- Han kan bara bulgariska. - Just det.
- Tack för hjälpen. Nu tar vi över. - Visst.
Är du okej? Minns du nåt? Nåt från skenet?
Vi var i ett militärt labb. Nån utförde experiment.
Sen vaknade vi här.
Ingen av dem har några minnen mellan tiden med majoren och nu.
De har varit i ett konstant kall i 5,5 år. Kanske har de nåt med sig.
Nåt som kan hjälpa oss överleva det här dygnet.
Även om de visste nåt, är det borta nu.
"Kamerans blick är dold med flit."
Hemingway?
Nej. Rage Against the Machine.
Jag satte upp kameran igår för att spela in experimenten.
- Jag glömde stänga av den. - Då ska vi se vad vi missade.
Hej.
Var kommer den ifrån?
Henry Kim.
Det är den mäktigaste draken. Stormens kung eller nåt sånt.
Jag vill inte dra in dig i min röra.
Det är illa nog att du fortfarande bor här.
Kom igen, Cal.
Vi är de ursprungliga Tvillingarna.
Vi var tillsammans i början, och vi är tillsammans i slutet.
Om jag ändå fått växa upp med dig.
När planet försvann
kändes det som om det tog båda våra barndomar med sig.
Jag saknade dig så mycket, men jag visste. Jag kände det på mig.
Att du...
Att du levde än.
Vi må ha förlorat tid, men vi förlorade aldrig varann.
Så...
Förklarar du läget för din tvilling nu?
Det är...
Det är ett kall jag hade.
Två safirer förenas och skapar en stjärna med ett jättestarkt sken.
Det är nog så jag ska hjälpa till att rädda världen.
Vad sa pappa?
Jag har inte sagt nåt, för jag har inte greppat det helt än.
Du...
Vi är alla i den här situationen tillsammans.
Och det är så vi kommer att greppa det.
Tillsammans.
- Är du säker på innebörden? - Två safirer måste förenas.
- Det betyder Angelina och du. - Det måste finnas ett annat sätt.
Världens öde står på spel. Hon är den enda med safir.
Varför hon? Varför skulle det gudomliga
sätta mig på prov och få mig att närma mig den som skadat min familj?
Trots allt har Angelina inte knäckt oss. Kallet vill att du vänder dig till henne.
Gör det, då.
- Pappa, jag vet inte. - Cal.
Jag vet att jag sa att du inte var stark nog att hålla Angelina ute,
men jag hade fel.
Anledningen till att jag tror att ni hör ihop är
att du är den enda som kan övertyga henne om att göra rätt.
Är det ett prov, måste du anta det. Är du rädd, använd rädslan.
Så...
Vad händer nu?
Jag måste träffa en tjej om en safir.
God morgon, Adrian. Du sa att du ville prata? Jag är redo.
Men jag är nyfiken. Hur hittade du oss?
Jag stötte på honom när jag gjorde ärenden. Jag glömde visst säga det.
Det gjorde du visst.
- Varför är du här? - Jag är här för att söka botgörelse.
Jag har sökt upp folk för att be om ursäkt för allt jag åsamkat dem.
Anhöriga till offer från branden, folk från gården.
Var du inte rädd att bli upptäckt?
Utan vår botgörelse går världen under.
Jag äventyrar min frihet för mänsklighetens överlevnad.
Nu är jag här hos dig.
Jag sa åt dig att hitta din ängel. Du missförstod.
Jag behöver inte din ursäkt.
Jag är en ärkeängel, utsänd av Gud.
Menar du allvar?
Gud har berikat mig med safir.
Jag besitter nu förstörelsens och frälsningens kraft.
Jag vet hur det är att ryckas med i sina egna påfund.
- När jag hade De troendes kyrka... - Du hädade. En falsk profet.
Är du äkta varan? Som ockuperar Stones hus?
Poetisk rättvisa. De sparkade ut mig ur familjen,
så jag återvände med min egen familj.
Inklusive min make.
Angelina är mitt hjärtas andra hälft.
Bedragaren och falska profeten.
- Tror du dödsdatumet inte gäller dig? - Nej, jag sa ju att jag är speciell.
Bevisa det då.
Kan du få saker att sväva? Kan du läsa mina tankar?
Vilka förmågor har du?
Släpp det.
Angelina?
Cal.
Du hade rätt, Angelina.
- Om vadå? - Om att vi måste samarbeta.
Jag fick ett kall.
- Om dig och mig? - Jag borde ha förstått.
Den här resan har alltid sett till att vi haft en koppling.
Redan innan vi träffades. Jag visste inte hur du skulle se ut eller låta,
men jag visste att du hade en oerhörd potential för godhet
och vänlighet. Jag kände det.
Och saken är den
att det gör jag än.
Cal!
Gå samman med mig.
Tillsammans kan vi stoppa dödsdatumet.
Det är en chans att gottgöra för allt ont du gjort.
Vänta, vad sa du precis?
Det är en chans att göra gott.
Att uppväga för lidandet du orsakat.
Lidandet jag orsakat? Lidandet jag har fått utstå, då?
Angelina, det är en chans för dig att söka frälsning.
Jag är frälsaren. Gud har valt mig!
Vi är båda utvalda, men vi är inte starka nog ensamma.
Jag är inte ensam längre. Jag har en partner som älskar mig villkorslöst.
Men bara du och jag har safirerna. Vi har ett val. Vi kan rädda alla.
Jag vill inte rädda alla. Dödsdatumet är en utrensning.
En chans att börja om på nytt.
Och om det bara kan förhindras genom samarbete med dig,
då är det tyvärr dags att ta farväl.
- Snälla. Du pratar om världens undergång. - Ja, det gör jag.
Angelina, nej!
Vad hände? Såg du henne?
Våra safirer förenades. Det var nåt nytt. Som om vi skapade ett sken ihop.
- Otroligt. - Nej. Jag misslyckades.
Cal.
Det krävs två safirer, och hon vägrade.
Hon vill inte rädda världen. Hon vill att den gå under. Det har hon jämt velat.
Herregud.
- Så dumt att tro mig kunna övertyga henne. - Snälla...
Låt honom vara. Jag pratar med honom sen.
Okej, visst.
Jag kollar till Saanvi.
Herregud. Du är vaken. Hej, Marko.
Jag tror inte att han minns dig. Ingen av dem minns nåt.
Men hör här. Vi upptäckte att Marko sa nåt på övervakningsvideon.
Vad betyder det för dig, Marko? Kovcheg. Pratar nån bulgariska?
Han kanske kan rita det.
Kista.
Marko har ett budskap från gudomliga medvetandet, och det är...
...att vi alla ska dö.
Varför avgör 828-passagerarna världens öde?
Varför vi?
Varför inte vi?
Godheten i gruppen representerar mänsklighetens bästa sidor.
Jag kommer strax.
Du måste hata mig.
Är det vad du trodde jag skulle säga?
Innerst inne måste du vara bitter över att Zeke offrade sitt liv för mitt.
Jag saknar Zeke jäkligt mycket.
Jag tänker inte förneka det, men han visste vad han gjorde.
Han dog i tron om att jag skulle rädda världen,
men jag är bara en vilsen kille som inte bett om nåt av det här!
Ingen av oss har bett om det här, men vi kan ändå växa med situationen.
Det visste Zeke.
Du...
Ibland har vi kopplingar till andra som vi inte är medvetna om.
Evies död innebar att nån annan fick leva.
Zekes död innebar att du fick leva.
Du måste släppa dina skuldkänslor.
Hedra er koppling genom att ge hans uppoffring mening.
Han trodde på dig. Det gör jag med, men det kvittar ifall du inte gör det.
Du, Cal. Du glömde...
Är allt bra, Ol?
Hör ni...
Påfågeln!
Tvillingarna.
Och jag ska ge dig din trädrake.
De tre ursprungliga symbolerna. Det är väl ingen tillfällighet?
Jag tror att tillfälligheternas tåg har gått.
Symbolerna som gav oss dödsdatumet...
...kanske kan stoppa det.
Hör du! Låt mig hjälpa er två.
Tack.
Det gör en ödmjuk att vara avskuren från sin underkropp.
Jaså? Jag tycker att du gör ett grymt jobb med förrådet.
Särskilt med tanke på att vi kanske behöver mat till en dag.
Lyssna inte på pappa.
Jag känner hopp.
Va?
Hope. Det vore ett suveränt namn för henne, eller hur?
Förlåt. Du ville inte veta könet.
Är det en flicka?
D...
Hope.
Esperanza.
Underbart.
- Det är vår flicka. - Ja!
För att fira ska jag ordna en improviserad bebisfest åt dig.
- Nä! - Jo.
Du vet att min mamma har köpt hela La Balotas utbud till mig.
Har hon gett dig en sån här?
Nej, det har hon inte.
Jag har sparat den i årtionden
i hopp om att få lära mitt barn att spela.
- Du är för mycket, Vasquez. - Det finns mer.
Hope, din pappa
lärde sig gå i de här.
- Herregud! - Eller hur?
Hormoner, förlåt!
Det är nog inte läge att visa sparkdräkten som min abuela har stickat.
Saanvi! Kom och titta.
De ursprungliga symbolerna. De har dykt upp igen.
Påfågel, juni. Tvillingarna, den andra. Trädraken, 2024. De gav oss dödsdatumet.
Men vi har förts tillbaka till dem, så de kan ha nåt nytt att visa oss.
Kanske ett sätt att överleva.
Nej.
Hur säger jag det här?
Marko vaknade och hade med sig ett budskap från skenet.
Kovcheg. Det är bulgariska för "kista". Precis allt pekar åt samma håll.
Den 2 juni 2024.
Imorgon
är dagen vi dör.
Om jag följde dig och var lojal, så skulle du rädda mig.
Jag har gjort allt. Snälla, säg att jag har en plats!
Men jag kan föda barn!
Människosläktet måste överleva. Jag gör det som krävs.
Gud vägleder mig.
Jag är inte redo att välja, men jag tar inte lätt på beslutet.
Kom igen! Du kan inte bestämma vem som överlever.
Det är alla eller inga.
Vi har hört ihop sen 828 landade, och så ska vi avsluta resan. Tillsammans!
Du har inget att säga till om. Jag har blivit utvald! Som Noa.
Noa hade en ark.
Gud sa hur han skulle göra och gav honom den i safir.
Berätta, Angelina. Berätta för oss alla.
Var är din ark?
Gud kommer att visa mig var arken är.
Jag tar nåt att äta.
Symbolerna kom till oss på ett annat vis, så vi kanske måste se dem i ett nytt ljus.
Först berättade påfågelkallet vad vi behöver.
De två safirerna.
Tvillingarna fick oss att nå varann genom rum och tid
på ett sätt vi inte förstod.
Okej, det kanske är svaret på "hur".
De två safirerna måste förenas på ett sätt som vi inte förstått.
Vi har "vad" och "hur", och vi vet definitivt "varför".
Den kanske symboliserar "var"? Kan den vara en ledtråd till en plats?
Kanske ett tempel eller platsen där Henry Kim fann den?
Vad var det nu för sorts drake?
- Henry sa Shenlong, tror jag. - Ja, drakguden. Stormarnas kung.
Herrejävlar. Storm King Mountain.
Det låter väldigt viktigt, men vi vet inte vad du pratar om.
Du förstår inte, men du kunde tagit en kaka till.
Idag kan man verkligen unna sig.
Arken?
- Kan du stanna hos honom? - Ja. Gå du.
Kovcheg. Det betyder inte bara "kista",
utan även "ark".
Noas ark.
Jag skulle precis säga att jag kastade en bit av Noas ark
i sprickan vid foten av Storm King Mountain.
- Och vad fanns i den? - Safir!
Enligt kallet ska två safirer förenas, men det visade inte vilka.
Arkbiten kom fram ur berget Ararat när planet återvände.
Som om den ville nå fram efter tusentals år.
- Du behöver inte Angelina till ditt kall. - Jag behöver drivveden.
Okej. Vi säger till Vance att vi behöver skyfflar, hackor, ficklampor och tält.
Vi ska dra ut på skattjakt.
VÄGEN PERMANENT STÄNGD
Vi har nog kommit rätt.
Jag trodde aldrig jag skulle återvända.
Herregud.
Cal.
Har sprickan samma form som ditt drakärr?
Det är ingen tillfällighet.
Då så.
Nu gräver vi.
Säkert att vi gör rätt?
Det är som stål.
Sluta.
Det är inte dags än. Vi...
Vi ska vänta.
På vadå?
Jag vet när det sker.
Okej, då slår vi läger.
Det blir snart mörkt. Vi måste vara redo.
Eden!
Kom, gumman.
Du gick tidigt. Jag anade att du tvivlar på Angelina.
Du anade att min mage kurrade.
Det finns godhet inom dig.
Du hjälpte mig när du inte behövde det. Jag har pratat med dina föräldrar.
Jag vet att ni lappat ihop relationen. Din mamma bad mig ge dig nåt.
Du är kapabel till botgörelse.
Om du väljer det.
Fan. Helt otroligt att du spelade ut föräldrakortet.
Innerst inne är du en god person.
Och det är nu det gäller. Berätta vad som skärrade dig.
Du frågade Angelina var hennes ark var.
- Jag vet exakt var den är. - Va? Hur då?
- Minns du när Angies mamma gav sig på dig? - Svårt att glömma.
Saanvi fick laborera med mig för att skapa ett kall för att hitta dig.
Funkade det?
Det är inte poängen. Medan jag var där
hörde jag Saanvi prata med Olive om en träbit.
Inte vilken träbit som helst. En bit av Noas ark.
Den var full av safir, och jag slängde ner den i sprickan.
Du säger väl inget till Angelina?
Jag borde göra det. Safiren hon har, den...
Jag höll i den en gång.
Jag kunde känna dess kraft.
Om nåt kan rädda mig, så är det den.
Om du berättar för Angelina om Noas ark-biten
kan du rädda ditt eget skinn,
men du kan fördöma alla andra.
Men saken är den, Adrian...
Jag gillar mitt eget skinn.
Jag har trott att det var ett misstag att kasta arken.
Kanske var det helt rätt. Den har legat i tryggt förvar tills vi var redo.
Ni slutade inte tro på mig.
Ingen av er.
Ni är min familj.
Jag vet inte hur jag hade klarat det här utan er.
828, ända in i slutet.
Alltid.
Vad betyder det att sprickan ser ut som mitt ärr?
Har kallen lärt mig nåt, så är det att vi måste lita på att de visar oss
det vi behöver veta när vi behöver veta det.
Och när det sker hoppas jag att jag gör det som krävs.
Att det räcker. Att jag räcker.
Du är inte en drake.
Inte en frälsare eller nån helig graal.
Du är Cal Stone.
Du behöver ingen totem för att du ska veta att du räcker till.
Det gör du redan.
Jag är rädd, pappa.
Jag vet, gubben.
Samma här.
Men vi har varann.
Hej.
Hej. Får jag fråga dig nåt?
Vad gör du här?
- Jag räddar världen. Och du? - Borde du inte ta ledigt?
- Vad fan snackar du om? - Åk till Florida.
Till Estelle och pojkarna. Krama dem och bada i poolen ihop. Var med dem.
Du har gjort tillräckligt för mig, min familj, passagerarna och världen!
Det är du skyldig dig själv och dem.
Åk nu.
Då får vi väl säga farväl nu.
Jag föredrar "vi ses".
Jag måste säga nåt.
Jag ger mig av.
- Va? - Ledsen.
Jag borde säga att det beror på mig, men det beror på dig.
Nej! Eagan, du är min make. Du lovade att stå vid min sida. Jag...
Jag kan rädda dig.
Jag är visst villig att ta en risk som kanske kan rädda mig
och några andra på köpet.
Se det som en annullering.
Du får inte lämna mig!
Jag är den utvalda, och jag valde dig!
För en gångs skull gör jag det inte lätt för mig.
Ledsen, Rödtotten.
Du har skrivit under din egen dödsdom! Imorgon dör du en långsam och plågsam död!
Ni är båda med.
Med Guds försyn ska arken hittas och de som förrått mig straffas.
Ska vi slå vad om vem som samlar mest ved?
Ingen är mer tävlingsinriktad än du.
- Kör! - Fuskare!
- Det är lite otäckt där. - Fegis!
Ben.
Herregud. Vi ristade in det som barn.
Vi fågelskådade med mamma och pappa. Hon bad oss vara kaptener ihop.
Som om hon visste.
Som om hon förberedde oss för den här resan. För den här stunden.
Hon förberedde oss för att leda.
Tillsammans.
Alla goda saker.
Jäklar, Drea. Vilken festmåltid.
Mammas värsta mardröm är att maten ska ta slut. Det har väl smittat av sig.
Jag kan inte tänka mig en värre mardröm än att ha sitt dödsdatum imorgon.
Wow, TJ. Där sänkte du stämningen.
- Okej. Saanvi, vad ska du göra på måndag? - Måndag som i övermorgon?
- Måndagen den 3 juni 2024? - Precis den.
Det har jag inte tänkt på, men nu när du frågar,
så vill jag verkligen göra klart min avhandling om barncancer.
Wow. Jag som tyckte det var ambitiöst att läsa ut The Shining.
Jag ska äntligen slå Mick i Bananagrams.
- Dröm du! - Ja! Drömma kan du allt!
Jag tänkte föda barn.
- Har ni kommit på ett namn? - Ja, Hope. Det bara blev så.
Av generna att döma kommer det här barnet bli jävligt envist.
Om hon ärver din talang för att bygga möbler, är jag nöjd.
Och du är inte så pjåkig på att lyssna, så det vore en bonus.
För att inte tala om din styrka, okuvlighet och lojalitet.
Med er som föräldrar kommer barnet att vara lyckligt lottat.
Tack.
Jag går och lägger mig. Jag behöver vila. Det är en stor dag imorgon.
Jag kollade hur pappa har det. Han trivs bra hos familjen Vasquez.
Ångrar du att du tog ett senare flyg?
Jag vet inte.
Livet hade varit enklare.
Men inte lika ögonöppnande.
Det är många jag inte hade träffat. Jag hade inte träffat...
Zeke.
Ja.
Du, då?
Jag hade följt med Grace.
- Då hade ni inte fått Eden. - På nåt vis hade Eden hittat till oss.
Det som ska ske, kommer att ske.
Ja.
Eden Beden! Jag älskar dig.
- Hej. - Hej.
Vi hann aldrig riktigt prata om...
- Ja. - Ja.
Vet du...
Jag trodde aldrig att jag skulle stå nån annan lika nära
som jag står min familj.
Men sen kom du in i mitt liv.
Och även om natten var underbar...
...så kommer jag nog aldrig över Grace.
Det är orättvist mot dig.
Mitt hjärta tillhör fortfarande Alex.
Även om vi skulle överleva dödsdatumet och inget skulle förändras med henne, så...
Jag kan inte sluta älska henne.
Du kanske inte är den rätta för mig, Ben Stone, men...
Jag kommer alltid älska dig galet mycket.
Samma här.
Okej, då skålar vi för att rädda världen.
Om vi räddar världen imorgon, kommer nån ens få veta det?
Eller återgår allt till hur det varit, med oss inlåsta och hatade?
Efter allt vi har gjort de senaste dryga fem åren...
Tror du att det räcker?
Jag vet inte.
Jag vet inte vad som hamnar på vågen eller vad det gudomliga vill ha från oss.
Jag hoppas att det goda kan överväga det onda.
Men varför vi?
Varför flight 828?
Varför slapp 827 och 829 undan?
Min gissning är att vi inte är speciella.
Vi är som vilka som helst. Några är goda, några är onda.
Ett statistiskt urval
för ett gudomligt experiment.
Vi säger jämt att allt hänger ihop, men sanningen är
att vi alla hänger ihop med varann.
Alla på planet. Alla i världen.
Vi glömmer det.
Det hade varit lättare att lämna planet med en lapp:
"Var snälla mot varann, annars..."
Jag tror inte att kallen tvingade oss att göra gott.
Jag tror att de gav oss en chans att välja det.
De försökte förklara det på ett sätt som vi skulle kunna förstå.
Kontentan är att vi alla bara ska göra vår del.
Nu ska vi nog vila.
Inför morgondagen, inför...
...vem vet vad?
Hej. Jag har fixat varm choklad åt dig.
Med minimarshmallowsen som du älskar.
Du har aldrig frågat varför jag tog det senare flyget.
Du tänker visst berätta det nu.
För att vinna tid.
Innerst inne visste jag att du friade
för att du ville hjälpa mig genom traumat med Evie.
Det betyder inte att jag inte älskade dig. Det gör jag fortfarande.
Vad som än händer imorgon...
...så tror jag att vi båda vet att vi har olika bilder av framtiden.
Sånt kan vi kompromissa om.
Jag skulle aldrig be dig kompromissa när det gäller din lycka.
Särskilt när allt du behöver finns ett tält bort.
Vart du än går, är där jag vill vara. Är det förstått? Okej?
Din lojalitet är en välsignelse och en förbannelse.
De senaste månaderna har varit underbara,
men när vi satt runt lägerelden
såg jag hur du och Drea såg på varann.
Och då visste jag.
Och om du är ärlig mot dig själv,
så vill och behöver ditt hjärta vara med henne.
Jag älskar dig.
Och du älskar mig inte mindre om du lever livet som är menat för dig.
Det som du förtjänar och behöver.
Och det är med ditt barn och Drea. Med din familj.
Hej. Vad sysslar du med?
Jag kom bara hit för att säga god natt.
Ska du inte sova här?
Jag vet.
Hör du det?
Vadå?
Det är så fridfullt.
Vet du att Mick och jag varit här förut?
Jo. När vi var barn.
Med farmor Karen och farfar Steve.
Och varför berättar du det här nu?
Jag hade glömt det tills Mick och jag letade efter ved.
Mamma tog med oss till lägerplatser på hennes knäppa fågelskådningsutflykter.
Det måste finnas hundratals diabilder nånstans på Beverlys vind.
Om vi bara...
Inte "om".
Utan "när".
När vi överlever det här ska vi titta på varenda diabild.
Tillsammans.
Vi kommer överleva.
Jag bara vet det.
Min eviga optimist.
Du hittar alltid
möjligheter och hopp, även när alla andra är redo att ge upp.
Hur ska jag kunna tacka dig?
Tacka mig genom att flyga glidflygplan med mig vid Bethesda-fontänen.
Inget kan få mig att missa det.
Allt hänger ihop.
Cal, vad gör du?
Jag måste ge mig av.
Nej, jag vägrar förlora dig igen.
Nej.
Det är okej.
Du sa det själv.
Vi måste alla göra vår del, och det här är min del.
Min del för att rädda passagerarna och försöka få vågen att tippa över.
Det måste finnas ett annat sätt.
Det är okej, pappa.
Jag vet vad vi måste göra nu.
Snälla, ha tilltro till mig och till allt det här.
Jag älskar dig.
Tack för att du är min pappa.
Jag älskar dig.
Min vackra pojke.
Jag älskar dig för evigt.
Cal...
Gode Gud, jag ber om din vägledning.
Snälla, berätta vad jag ska göra nu.
Undertexter: Anna Johansson