Detta har hänt...
- Jag sa det om och om igen. - "Hitta henne."
- Jag saknar honom varenda sekund. - Jag finns här för dig.
Vad gör Registret när de inser att jag är gravid?
Lever du?
Vi hittar alltid till varann. Vi hör samman.
- Vi vet inte var hon är. - Tänk om ett kall kunde hjälpa oss.
Jag lyckades. Dna:t har ingen anomali.
- Vilken lärdom har Daly fört med sig? - Vi vet att ingen återvänder tomhänt.
- Är det... - Fiona Clarke.
Jag hittade henne i en lada. Ett kall ledde mig dit.
Hon har återvänt två gånger, som du. Det måste bero på nåt viktigt.
Ja, men vad?
Hur kan det ha hänt?
Jag trodde att vi räddade Fiona.
Du räddade henne.
Jag lät henne dö.
Det var mitt pass. Jag somnade. Jag...
Du... Nej. Om det är nåns fel, så är det mitt.
Ett kall ledde mig till henne för att skydda henne. Jag misslyckades.
Men sugröret satt ju fast. Hur kan det ha lossnat?
Jag vet inte.
- Jag vet inte, men vi måste ringa nån. - Nej. Vi måste tänka igenom det här.
Igår kväll sa Saanvi att hon skulle skicka hjälp. Vi väntar.
Inga samtal. Vi får inte väcka uppmärksamhet.
Om ändå pappa vore här. Han skulle vara...
...besviken
på mig.
- Olive? Cal? Jag är hungrig. - Vi måste hålla Eden härifrån.
Drömmar så sköna Släpp dem för mig
Stjärnljus, daggdroppar Här väntar på dig
Den sjöng jag för mina tvillingar om morgnarna.
Skönt att en blomma inte kan grymta som svar.
Min mamma sa jämt: "Börja dagen med en sång."
Därför gör jag det för mina blommor.
Den är så levande. Svårt att tro att du odlat den här inne.
Jag fick tag på blomsterlöken och ser till att den får lite ljus på rastgården.
Att se den växa ger mig hopp.
Okej. Ultraljudet visar att det börjar bli ont om fostervatten.
Det är ingen fara, men du måste inta vätska, så att bullen stannar i ugnen.
- Det låter enkelt. Tack. - Ingen orsak. Fostret ser välmående ut.
Din beräknade förlossningsdag är fortsatt om sex veckor.
Ta i trä.
Kom in.
- Du... - Det var...
Börja du.
Mick, kyssen igår...
Jag menar nästan-kyssen.
- Det jag försöker säga är... - Du.
- Glöm den. Den hände aldrig. - Glömd.
Ledsen att det blev olustigt.
Nåt helt annat.
En ambitiös polis i Missouri
kopplade ihop ett foto från en stöld med en av våra efterlysningar.
Herregud. Angelina?
Men Ben tyckte sig se henne dö i kyrkobranden.
Hon är som en kackerlacka.
Jag har kontaktat alla mottagliga myndigheter.
Vi ska hitta henne.
- Om jag kan göra nåt... - Jag håller dig uppdaterad. Jag lovar.
- Hej, Blå ögon. - Zeke, var har du varit?
Jag har så mycket att berätta.
Du vet väl redan allt.
Är allt bra?
Jag sa i mina vigsellöften att vi aldrig skulle få tid nog, men...
Vi fick mer tid än vi kunde ha drömt om.
Universum är fullt av överraskningar.
Jag lever för de här stunderna när jag får vara med dig.
Vi kunde haft mer tid om jag varit starkare.
Säg inte så. Ditt stora vackra hjärta räddade Cals liv.
- Och andras. Du har hjälpt så många. - Det var mitt sätt att sona för Chloe.
För mina föräldrars hjärtesorg. Jag la sten på börda.
Jag kunde inte förlåta mig själv eller ha överseende med mig själv.
Gör inte samma misstag.
- Du gjorde inget fel. - Hör på.
- Jag är snart borta, och du har... - Vad pratar du om?
Du har viktigt arbete framför dig. Personer som behöver dig.
- Världen behöver dig. - Jag behöver dig.
Du kan välja att stanna hos mig.
Jag önskar att jag kunde det, min älskling. Men det kan jag inte.
Du måste vara ute i världen på din resa.
Vart den än tar dig.
Michaela. Mitt allt.
Det är dags att gå vidare nu.
- Utan mig. - Jag vill inte gå vidare utan dig.
Jag vill ha dig. Bara dig.
- Jag känner hur jag tappar taget. - Du skrämmer mig.
Vem...
Känner jag dig?
Grupp A. Gå till matsalen för frukost.
Grupp A ska gå till matsalen för frukost.
Till säng två. Tack.
Zimmer godkände din begäran, så Dalys son är här.
Varför bryr du dig? Hans pappa är en mördare. Mina killar hade familj.
Okej.
Tack för att du kom hit, Patrick.
Jag hade inte mycket till val.
- Jag förstår inte vad jag gör här. - Jo, alltså...
Kapten Daly, din pappa... Han lever.
Och han är här.
- Hur är det möjligt? - Jag vet inte.
Men han återvände igen, och den här gången tog han med sig nåt.
Vad menar du?
Det är svårt att förklara,
men förvaret är utsatt för nåt i stil med mytologiska plågor.
På nåt vis kommer de från din pappa.
Vi har haft tur hittills, för vi har hållit det inom byggnaden.
Jaså. Toppen.
Jag månar om dig, men du kan vara nyckeln till botemedlet.
Eftersom ni delar samma genetiska material kan dina friska stamceller, din benmärg,
vara den magiska ingrediensen som löser mysteriet som din pappa skapat.
Kanske kan du rädda liv.
Ja. Jag kan inte tro att han faktiskt är här.
Får jag visa?
Herrejösses.
Det är han.
Om han visste att du var här skulle han vara tacksam.
Jag har inte haft kontakt med farsan sen långt före 828.
Han sårade mamma. Mig.
Många personer.
Kvinnan han kidnappade och tog med på planet.
Jag insåg att jag hade det bättre utan honom.
Vi är inte alls lika.
Vad händer?
Är det blod?
Ser du det här?
Ja.
- Det måste vara en plåga. - Kan jag stoppa det här?
Ja, du är den enda som kan det. Det är mycket begärt, men snälla!
Ännu fler kommer att dö.
Okej.
Jag gör vad jag kan.
Jag vet inte hur Angelina överlevde, men fotot Jared visade... Det är hon.
Det är inte möjligt. Jag såg henne dö.
Det är Angelina. Självklart överlever hon.
Är det för mycket begärt att hon ska vara borta?
Jared följer alla spår.
Tänk om mitt kall med Daly hade med Angelina att göra?
Vad vill hon med Daly?
Med Daly och Fiona.
Jag önskar att barnen inte var ensamma med Fiona.
Jag avskyr att inte vara där.
Mår du bra?
Ja. Jag saknar också att vara med dem.
- Förlåt. - Jösses. Förlåt mig.
Nej. Du har tillräckligt att oroa dig för. Det är lugnt.
Gråt inte över spilld mjölk.
Vatten blir till blod. Det måste vara ännu en av Dalys plågor.
Alla passagerare måste genast återvända till sina sovsalar. Dags för inlåsning.
Mitt blodkall. Det hör ihop. Daly måste skyddas. Jag måste nå Saanvi.
Gå nu. Jag ser efter passagerarna. Vi har inget val.
Alla passagerare måste genast återvända till sina sovsalar. Dags för inlåsning.
Inlåsning nu.
Till era sovsalar.
Sätt fart! Nu går vi.
Hör du!
Utrym området!
Polly!
Vad fan är det med dig?
Är allt bra?
Jag vet inte. Det känns...
- Det känns som om bebisen är arg. - Okej.
- Vi tar dig till en säker plats. - Här borta.
Alla passagerare måste genast återvända till sina sovsalar. Dags för inlåsning.
- Skönt att du mår bra! - Jag kom knappt hit. Det är kaotiskt.
- Som tur var distraherades vakterna av... - Blodplågan.
Jag har tagit spridda prover. Alla bär Dalys dna.
Och är Daly utom fara?
Hans rum är säkert, men hans dropp förvandlades till blod.
Han kommer börja vakna till.
Med en sån mask blir han rädd när han vaknar.
Jag har en genväg till botemedlet.
Jag lyckades slå ut kall med serumet jag skapade.
Det kostade dig nästan livet när du testade det.
Ja, och därför har jag tagit hit honom.
Dalys son Patrick.
- Kom han hit? - Ja.
Han har det kämpigt, men han ska hjälpa oss.
Jag hoppas kunna modifiera serumet
för att slå ut Dalys koppling till vad det än är och stoppa plågorna.
Sen kan vi få svar från Daly.
Kanske kan han lappa ihop relationen med sonen.
Nej! Eden, sluta.
- Du stör henne. - Jag vill träffa henne.
Jag är ledsen.
Fiona är jättesjuk.
Men jag hjälpte ju henne i natt. Som Olive sa.
Va?
Hur? Hur hjälpte du henne?
Du sa att stickan gjorde ont och bad mig dra ut den.
- Nej, det sa jag aldrig. - Jo, det gjorde du.
Du sa att hon skulle må bättre, och så är hon sjuk.
Jag sov.
Jag pratade aldrig med Eden.
Ja. Jag uppskattar det. Tack.
Härligt med myndighetssamarbete.
Det skadar inte att hon är efterlyst för människorov och mord
och att det utfästs en belöning.
Vägavgiftskamera, I-80 i östlig riktning.
Samma skåpbil och keps, men vinkeln är bättre. Zooma in.
Det är definitivt hon.
Kör hon på i samma takt når hon GW Bridge om ungefär tre timmar.
Då är hon i New York.
- Varför vill hon in i stormen? - Antingen flyr hon från nåt eller mot nåt.
Kanske Eden. Det vore inte första gången.
Vi kör nu. Då kan vi flytta Fiona till fristaden.
VÅRA MODIGA HJÄLTAR SOM HÅLLER DIG SÄKER
BLI EN HJÄLTE TA JOBB SOM VAKT PÅ 828-FÖRVARET
Inte så farligt.
Dina ben domnar, och du kan inte gå på ett tag. Okej?
Okej.
Vad är det?
Det är en nål som jag suger upp benmärgen med.
Ser ut som en ishacka.
Tack för din insats. Det kan inte vara lätt att se sin pappa så där.
Jag har råkat illa ut på grund av pappa, men det han gör mot alla här...
Ja, jag känner din pappa. Inte väl, men jag vet att han inte varit ett helgon.
Han klandrar sig själv för 828, men det var inte hans fel.
- Detsamma gäller nog de här plågorna. - Om de ändå vore hans enda synder.
Otrohet, jadå.
Skylla sina problem på andra, alltid.
Och så skölja ner allt med gin.
Som en pappa som har gjort sin beskärda del av misstag
och som fortfarande lyckas göra fler,
så har jag lärt mig att mina barn inte ska behöva reda upp min röra.
Jag försöker bli en bättre pappa.
Och deras förlåtelse
betyder allt för mig.
Du lär inte ha gjort hälften av grejerna han gjort.
Men ni är båda här nu, så det kan vara en chans
att rensa luften.
Om du vill det.
Jag vet inte.
- Är det ens säkert att gå in dit? - Ja, med rätt skydd.
När du hämtat dig och kan gå kan vi be vakten att hjälpa till.
Ja, jag ska tänka på saken.
- Varför får jag inte träffa dr Bahl? - Hon hade en brådskande uppgift i labbet.
Jag har varit polis, så jag är utbildad i akut...
- Du sa att det inte var akut. - Nej, men stress kan orsaka falska värkar.
Stress! Det säger du inte? Ett blodbad ingick inte i min förlossningsplan.
Du påminner mig om min man.
Oavsett hur kasst läget var kunde han alltid få mig att skratta.
- Jag beklagar att du miste honom. - Ja.
Ja, han var en rätt chill kille.
Om han vore här nu skulle han säga nåt i stil med:
"Lukta på blommorna och blås ut ljusen.
Förställ dig en trevlig plats. Tänk på nån som du älskar."
- Okej. - Barnet kommer nu.
- Jag behöver Saanvi. Det är för tidigt! - Okej.
Vakter!
Vi behöver en läkare!
Alla passagerare måste genast återvända till sina sovsalar. Dags för inlåsning.
Eden tror verkligen att hon pratade med mig om Fiona.
Men det gjorde hon inte, så vad hände?
Babyvakten. Den kan ha spelat in nåt.
- Jag har appen på mobilen. - Jaså.
Det borde hänt ungefär här.
En sticka?
Vad gör Eden?
- Jag tror att hon pratar med nån. - Men det är ju ingen där.
Herregud, Cal.
Eden pratade med nån. Nån som inte var i rummet.
- Tänk om det var... - Nej.
Snälla, säg inte Angelina. Okej? Hon är död.
Hur kan du ens tänka så?
Kallet som ledde mig till Fiona... Angelina var där. Livs levande.
- Som om hon väntade mig. - Varför dolde du det?
Angelina tror vi hör samman. Pappa med. Jag vill inte att du ska tro...
Okej. Du och jag, vi hör samman.
Vår familj hör samman genom kärlek.
Angelina hör inte samman med andra.
Hon manipulerar dem. Som hon gjorde med pappa och Mick.
Men att projicera sig för Eden. Jag...
Hon måste ha omegasafir.
Angelina var bara en projektion, så hon kunde inte röra Fiona.
Därför fick hon Eden att göra det åt henne.
Vi måste skydda Eden från sanningen och hitta Angelina innan hon dödar igen.
Jag använde min safir för att nå Saanvi. Jag kan göra det igen, fast med Angelina.
- Nej, det är alldeles för farligt. - Det är vårt enda alternativ.
Jag är inte redo än. Det är sex veckor kvar.
Japp.
Så ja. Okej.
Det här fixar vi.
Smärtan måste försvinna.
Jag är ingen läkare, men då måste du nog föda barnet.
Jag brukade föreställa mig livet.
Man hittar rätt kille, gifter sig och köper hus.
Sen föder man barn på ett jäkla sjukhus.
- Jag trodde inte du var visionstaveltypen. - Det är jag inte, men...
Min pojkvän...
Jag älskar honom. Han borde få hålla sitt barn.
Om han ändå vore här.
Tro mig, jag fattar.
- Hej. - Skönt att du tog dig förbi vakterna.
Ingen tänker på vaktmästaren. En fördel med jobbet.
Men vakterna letar efter din bror. Har du sett honom?
Nej, men säg till om du hör nåt.
Självklart.
Vad kan jag göra?
Vi behöver lite utrustning. Lakan, handdukar, en kniv eller en sax.
Men det svåraste är att vi behöver varmt...
- Snälla, säg inte vatten. - Vatten.
- Jag gör vad jag kan. - Tack.
Ingen fara. Håll min hand. Kläm den. Andas in.
Du är av hårdare virke än jag.
Om din pappa kunde se dig skulle han vara stolt över att du vill hjälpa andra.
Du tror för gott om mig. Vore inte benen domnade hade jag dragit.
Det tror inte jag ett dugg på.
Du är en bra pappa. Dina barn har tur som har dig.
Det har inte alltid varit så.
Men prövningarna vi har tagit oss igenom har gjort oss starkare idag.
Pappa hade sina brister, men tack vare dig minns jag också fina stunder.
På min elvaårsdag lånade han en liten Cessna 150.
Vi flög över Atlanten hela dagen.
Vi såg valarna vandra.
Bara vi.
- Det låter otroligt. - Jag glömmer det aldrig.
Jag hörde att du var här. Varför det? Det är total inlåsning.
Nej, han är här på min order.
Jag har fulla befogenheter i mitt arbete med Daly,
vilket kräver dna från ännu en manlig passagerare...
Gör Daly ett enda felsteg sätter jag stopp för honom för gott.
Jag inväntar inte Zimmers order.
Ursäkta. Det har varit spänt här ett tag.
Du hade rätt. Jag vill inte missa chansen att träffa pappa.
- Får jag prata med honom? - Ja. Vi hoppas det går snart.
Jag måste bara föra in dina celler i serumet.
- Okej. - Då så.
Du, stanna hos mig. Kom igen. Stanna hos mig.
- Jag klarar inte mer. - Det gör du visst.
Du har trotsat oddsen hittills. Du fixar det här.
Du verkar kunnig. Hur många har du?
Nej, jag är bra på att hantera press och är en rätt cool faster.
- Tar du dig an ett syskonbarn till? - Cool faster inställer sig.
- Ledsen, men inget vatten. - Det är okej.
- Jag försökte. - Nej då, bra jobbat. Tack.
Redo att föda?
Jättebra. Jag ser huvudet, så det behövs en krystning till.
- Jag kan inte. - Jodå, du klarar det här. Kom igen.
På tre kör vi en till.
Ett, två, tre.
Bra jobbat. Du är jätteduktig. Krysta. En till.
Bra jobbat. Handdukar. Kom igen.
Bra jobbat.
Tack.
Okej.
Kom igen. Andas nu. Kom igen.
- Är nåt fel? - Nej.
- Vad är fel med min bebis? - Inget.
Kom igen.
Kom igen, andas nu.
Kom igen, sötnos. Kom igen.
Okej.
Välkommen till världen.
Det här är mamma. Här är mamma. Det är mamma.
Hej.
- Blir det för överväldigande kan du... - Då drar jag. Jag vet.
Om jag ändå visste vad jag ger mig in i.
Eller var.
Vi har vår plan. Hitta Angelina och stoppa henne
innan hon skadar nån mer.
Jag har väntat dig.
Du använde Eden för att mörda Fiona.
Hon är bara ett barn. Varför?
Jag skulle aldrig göra Eden illa. Eller dig. Vi står på samma sida.
Om det ändå vore så. Du var en snäll person när vi träffades.
Du kan hitta den personen igen.
Jag har inte förändrats. Jag har utvecklats. Det har du med.
Vi har båda blivit smorda av Gud med safiren.
Vi kan leda in världens undergång.
Vi kan ledsaga de utvalda förbi dödsdatumet. Grunda den nya världen.
Jag har fått ett tydligt svar i mina böner. Det här är nåt bra.
Världens undergång är en hemsk sak att önska sig.
Låt mig hjälpa dig göra det rätta. Ge mig safiren.
Gud låter dig inte ta den.
Föreställ dig vad vi två kan göra. Öppna dina ögon för vår potential.
Det finns inget "vi", Angelina.
Cal!
Det är inte det enklaste stället att vara gravid på,
men när jag insåg att barnet skulle komma idag
och utan Saanvi, då bara...
- Jag kan bara föreställa mig rädslan. - Ja.
Men du trädde in.
Du hjälpte det här nya livet in i världen,
och jag kan inte tacka dig nog.
Bebisen ser frisk ut, men hon får undersökas sen.
Okej.
Din önskan infriades. Pappan kom hit.
Visste du det?
En polis snappar upp detaljer, och den här mannens uppsyn just nu...
Jag ska hålla tyst,
men inget är viktigare än att vara med dem man älskar, särskilt nu.
När Jordan och jag fick veta att vi väntade barn var det
underbart.
Dagen innan passagerarna låstes in.
Han var inte på planet, så...
- Ni blev åtskilda. - Ja.
Jag visste inte om vi skulle ses igen.
En månad senare såg jag en snygg kille som svabbade korridorerna.
Jag tog första möjliga jobb här.
Jag tänkte inte missa den här dagen.
Det gjorde du inte.
Ta god tid på er. Jag håller utkik.
Är du redo att hålla henne?
Okej, dags att träffa pappa.
Ska vi fortfarande kalla henne...
Chloe.
Ja.
Hon inte bara hade omegasafir. Den var innesluten i hennes hand.
Som din.
Om du är draken, vad är hon?
Farlig.
- Kan det redan vara hon? - Jag tror inte att hon behöver knacka.
Ingen fara. De är vänner.
Tack och lov att ni är oskadda. Eden?
Hon är utom fara.
Har ni vatten?
Blodplågan håller sig inom förvaret.
Ännu en plåga? Är allt okej? Var är pappa, faster Mick, TJ?
Det är tufft, men de är oskadda.
Tyvärr kan vi inte säga detsamma.
Herregud, Fiona! Saanvi sa att hon var...
Hon var okej, tills hon inte längre var det.
- Ni borde genast ha ringt! - Ingen annan fick veta nåt.
Okej.
Ni var försiktiga. Smart.
Okej.
Vi ordnar det här och ser till att det blir värdigt.
Blodplågan är inte det enda vi har att oroa oss för.
- Angelina kan dyka upp när som helst. - Hon har varit här.
- Omöjligt. Vi har följt henne. - Hon var här, men inte riktigt här.
Hon kan projicera sig som vem som helst för alla passagerare och deras barn.
Hon visade sig för Eden och manipulerade henne. Därför dog Fiona.
Jag visade mig för henne. Hon var i en skåpbil.
Vi vet vilken.
Såg du nåt som kan leda oss till henne?
En skylt till Delaware Water Gap.
- Det stod "nästa avfart". - Bra.
Vänta. Jag har varit här. Det är I-80.
Hon var på väg österut, så då...
- Då borde hon vara där. - Ja! Där är det.
Suveränt. Jag fixar det. Vance hjälper er. Stanna här.
- Om jag ändå hade mer tid att testa det. - Tid är det enda Daly har ont om.
Jag hoppas att det funkar.
Pappa.
Jag kan knappt tro att det är du.
Det var länge sen sist.
Inte för att du ansträngt dig.
Du hade alltid nåt viktigare för dig.
Men här är jag.
Jag är glad att jag kom.
För det är nåt jag vill få sagt.
Se dig omkring, pappa.
Allt det här...
...är ditt fel.
Eftersom du flög in i ovädret
bär du ansvaret för alla passagerarnas smärta och lidande.
De är inlåsta här på grund av dig.
De lider av plågor som kommer från dig.
Du har alltid varit usel.
Du var otrogen mot mamma.
Du övergav oss.
Mamma hatar dig.
Jag hatar dig.
Hela världen
hatar dig.
Du förtjänar att dö.
Men det vet du redan, eller hur?
Min pappa. Nåt är fel!
Skynda!
Daly, sluta!
Daly, de kommer att skjuta dig. Sluta!
Så där ja. Stick du, farsan.
Stick din väg.
Det är väl din styrka?
Daly, sluta!
- Jag måste ta mig till honom. - Nej.
Nej.
Nej, Ben fixar det. Du kommer att skada dig.
Stick!
Men den här gången ska du inte återvända.
Nånsin!
Gör det!
Ner på golvet!
Nej, skjut inte! Låt honom vara!
Ner på golvet, din skithög! Ner!
Upp med händerna!
Nu!
För en gångs skull ska stå upp för dig själv, fegis.
Upp med dig.
- Rör inte en fena, sate! - Gör som han säger!
Ner på golvet igen, annars skjuter jag! Ner på golvet, sa jag!
Så där ja.
Stå för det.
- Rör dig inte! Ner! - Lyssna på honom!
- Tänk inte ens tanken! - Jag kan prata med honom!
Pappa?
Bill, stanna där du är!
Jag är hemskt ledsen. Hjälp mig.
Ett steg till, så skjuter jag.
Nej!
Upp med händerna! Nu!
Upp med händerna!
Nej, håll ut. Håll ut, Bill. Hjälpen är på väg.
Hjälpen är på väg.
Jag vill inte dö!
Min son...
Nej, stanna hos mig. Stanna hos mig. Snälla.
Patrick.
Han älskar dig, okej? Han vill träffa dig. Han behöver dig.
Du... Vi behöver alla dig.
Nej.
Vad fan gjorde du?
De två vittnena är döda.
Världen kommer gå under, men de utvalda kan följa mig.
Jag har hört nog. Du följer med in.
Nej, jag följer inte med. Jag har saker att uträtta. Jag kan rädda liv!
Du är gripen för mord på Grace Stone och människorov av Eden Stone.
Ska jag fortsätta? In!
- Jag är tillbaka hos Ben och Saanvi. - Uppfattat.
Säg att du har hittat Angelina.
- Jag har henne. - Tack och lov.
Hon har en galen teori om att Daly och Fiona är två vittnen.
Jag har messat Angelinas info till förvaret.
Daly var nog hennes nästa mål.
Han är död.
Daly är död.
Jäklar!
Cal sa att hon kan projicera sig som andra.
Men hur kan en projektion döda Daly?
Vakten som Angelina ringat in ser bekant ut.
Den vakten kom ihop sig med sina chefer. Hon blev uppsagd för några dagar sen.
Nej, hon var i mitt labb idag.
- Såg du inte henne? - Nej. Det var du, jag och Patrick.
Angelina använde mig för att komma åt Daly.
Okej, förklara.
Angelina projicerade sig själv, stod där och lyssnade på allt vi sa.
Vi kan be vakten hjälpa till.
Herregud.
Därför sa Daly "min son" när han dog. Han såg Patrick i rummet med honom.
Angelina använde allt hon fick veta från Patrick
för att projicera sig och tvinga ut Daly.
Hon visste att han skulle skjutas.
Hon är diabolisk.
Och nu då?
Vi har Angelina, men vi måste få stopp på henne.
För gott.
Zeke?
Zeke, jag är här.
Vem är du?
Snälla, kom ihåg mig. Snälla.
Kom ihåg oss.
Förde jag hit dig?
Det känns som om jag...
Jag fryser!
Ta jackan. Kom igen, sätt på dig jackan.
Herregud.
Grottan.
Zeke, du hade rätt.
Du är på väg ut ur skenet och in i grottan.
Du minns inget för att du är på väg tillbaka till livet.
Tillbaka till 2018.
Innan vi hade träffats.
Så vi har inte träffats.
Du ser så bekant ut.
Men det ska vi. Vi ska träffas.
Och vi ska bli hopplöst förälskade.
Du ska laga flotta middagar åt mig och få mig att skratta.
Du ska lämna dina våta handdukar på golvet och älska med mig.
Det går inte ihop.
Jag vill ha mer tid. Jag vill inte att du ska gå.
Vi går tillsammans. Du kan visa mig vägen.
Jag kan inte. Det här måste ske för att vi ska få det vi hade.
Vår historia tar slut, men du återvänder till början.
Jag är ledsen.
Zeke, hör på. Du måste hitta stugan.
Den finns längre nerför berget. Jag väntar på dig där.
Jag vet inte vem du är, men du måste göra det för oss.
- Snälla, hitta stugan. - Jag förstår inte.
Kolla i fickan.
Upprepa efter mig. Hitta henne.
Hitta henne. Säg det.
Hitta henne.
Hej då, Zeke.
Undertexter: Anna Johansson