‫בפרקים הקודמים...‬
‫אמא שלי מתה כשהייתי ילד. אבא שלי עזב.‬
‫שיקרת גם בקשר לזה שאתה יתום?‬
‫בערך.‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫לא הערמתי על המוות בשביל להתפשר.‬
‫גם את לא.‬
‫המלאך השומר שלי.‬
‫אז אנג'לינה השתמשה בספיר‬ ‫כדי לשלוח לך קריאה מזויפת?‬
‫התחזתה למי שידעה שאעשה כרצונה.‬
‫אם הספיר בידיה, איזה סיכוי יש לסירת ההצלה?‬
‫אין לנו שמץ של מושג איפה היא.‬
‫פיונה קלארק התחילה את הקריירה שלה‬ ‫בנוירופסיכולוגיה אבל היא הוחרמה בתחומה‬
‫כי האמינה שהמוחות שלנו יכולים להסתנכרן.‬
‫חיכיתי לך.‬
‫אני לא מוכנה למות!‬ ‫-מי אמר משהו על למות?‬
‫את.‬
‫אוליב!‬
‫קאל, איפה היית?‬
‫אלוהים.‬
‫האם זאת...?‬
‫פיונה קלארק.‬
‫מצאתי אותה מסתתרת באסם ליד מטע תפוחים.‬ ‫קריאה הובילה אותי אליה.‬
‫היא בחיים?‬
‫כן. יש לה חתך על המצח‬ ‫אבל אני לא רואה פציעות אחרות.‬
‫אלוהים. היא חזרה פעמיים, בדיוק כמוך.‬
‫בטח יש סיבה ממש חשובה.‬ ‫-כן, אבל מה היא?‬
‫ניסיתי לשאול אותה, אבל היא לא מגיבה.‬ ‫זה כאילו שהיא לכודה בקריאה.‬
‫כמו מרקו והאחרים.‬
‫23-בי.‬
‫בסדר, תביא את ערכת העזרה הראשונה‬ ‫ותשגיח עליה.‬
‫אספר לאבא. אולי הוא ידע מה לעשות.‬
‫היי!‬
‫איך הצלחת לחמוק מבלי שאראה אותך?‬
‫אבא!‬
‫כל יום שמתחיל בכך‬ ‫שאנחנו רואים את הבנות שלנו,‬
‫הוא ניצחון בשבילי.‬
‫אני מסכים לגמרי, ראס.‬
‫היי, אבא.‬ ‫-מה שלומך, מותק?‬
‫ראסל! אתה שיקרת לי.‬
‫אמרת שהבת שלך יפהפייה.‬ ‫האישה הזאת היא דוגמנית-על ברמה עולמית.‬
‫ג'סיקה, זה איגן.‬
‫הוא מלמד אותי להפסיד בשחמט.‬
‫נכון, אבל הוא מפסיד‬ ‫רק מפני שאני שחקן מדהים.‬
‫נעים מאוד, ג'סיקה.‬ ‫תזכור, קבענו משחק לאחר הצהריים.‬
‫המנצח מקבל את כל החטיפים.‬ ‫-בסדר.‬
‫הכרתי עכשיו את ג'סיקה, בתו של‬ ‫החבר החדש שלי. היא עושה חיל בעסקי היצוא.‬
‫היא נראית כמו מישהי‬ ‫שמאוד אוהבת את אבא שלה.‬
‫היא תעשה כמעט הכול בשבילו, אני בטוח.‬
‫חזרת לאכול גלוטן? את נראה קצת נפוח.‬
‫פרספקס מוסיף חמישה ק"ג.‬ ‫לפחות הם יודעים לתת לבחור הרגשה טובה.‬
‫אתה כל כך רגיש לאחרונה.‬ ‫אולי לא כדאי שאבקר אותך לעתים קרובות.‬
‫שנינו יודעים שאת אוהבת‬ ‫את הביקורים האלה בדיוק כמוני.‬
‫בלעדיהם, היית שבורת לב.‬
‫תסלח לי. אני צריכה ללכת לשירותים.‬
‫לא ציפינו לה עד ה-23.‬
‫היו לנו שלוש תוכניות.‬
‫הלכנו על תוכנית ב',‬
‫פשוט להשאיר אותה על הספה‬
‫- 23-בי -‬
‫עד שנחליט לאיפה להעביר אותה.‬
‫מה שלומה? זה היה טיול ארוך.‬
‫בטח יש לה דברים מעניינים לספר עליו.‬
‫היא לא ממש במצב רוח לדבר.‬
‫היא פשוט שקועה בהזיות על הספה.‬
‫מעניין.‬
‫החבר שלה למסע בדיוק נחת בוושינגטון.‬
‫הייתי שמח לדבר איתו‬ ‫אבל גם הוא לא מרגיש כל כך טוב.‬
‫אתה מנסה לדבר איתו מדי יום?‬
‫טוב, רק תדאגו שהאורחת שלכם תרגיש בנוח.‬
‫אם היא תתחיל להרגיש טוב יותר,‬ ‫תשאלו אותה על הטיול שלה. למה היא חזרה.‬
‫לעת עתה, לא הייתי מביא אותה לביקור.‬
‫ייתכן שהיא לא תעזוב.‬
‫המקום הזה שורץ חגבים בכל מקרה.‬
‫זה לא חגב.‬
‫זה מזכיר לי מה שסבתא הייתה נוהגת לומר‬
‫כשהיא כעסה מאוד.‬
‫"הלוואי שמכת ארבה תיפול עליך."‬
‫כן.‬
‫סבתא תמיד...‬
‫היי! רגע!‬
‫היי, תיזהרו!‬
‫בבקשה!‬
‫תהיו זהירים איתו.‬
‫חוקר החרקים זיהה אותם כארבה של הרי הרוקי.‬
‫הם נכחדו מאז 1902.‬
‫הנוסעים מאמינים שזאת רק מכת חרקים.‬
‫לעת עתה, אבל אני מנחשת שהמצב עומד להחמיר.‬
‫אנחנו צריכים לעבור‬ ‫למתקן של גופטה במהירות ובשקט.‬
‫נשתמש בסוכן קורדל.‬
‫אפשר לסמוך עליו?‬ ‫-הוא ידאג לשמור על כך בסוד.‬
‫לנוסע יש קריאה?‬
‫תכניס אותו.‬
‫עזוב אותי. אני יכול ללכת.‬
‫זאת קריאה של בן?‬
‫יש לו ניסיון בפתרון קריאות ממש כמוני.‬
‫הוא יהיה נכס חיוני אם תשלחי אותו לשטח.‬
‫אני בטוחה שכל נוסע‬ ‫מחשיב את עצמו כנכס חיוני.‬
‫זה עדיין מתקן מעצר.‬ ‫אנחנו פועלים לפי ההנחיות.‬
‫קדימה.‬
‫הייתי במעגן מנשון. בקצה הרציף.‬
‫- מעגן מנשון -‬
‫ראיתי סירה. במזח מספר 57.‬
‫ואז משהו מתחת למים‬ ‫התחיל למשוך לעברו את הסירה.‬
‫יכול להיות שזה קשור לסירת ההצלה?‬
‫המנהלת זימר, יש סיבה שקיבלתי את הקריאה.‬ ‫אני זה שצריך...‬
‫לפי ההנחיות, מר סטון.‬
‫ככה אני פועלת. קחו אותו לניטור במעבדה.‬
‫בסדר.‬
‫הנוהל מוכר לכם.‬
‫היי.‬
‫זאת הקריאה שלך. אני...‬
‫אם אני לא יכול ללכת, אני שמח שזאת את.‬
‫היא תהיה בסדר?‬
‫כן, בעזרתנו, היא תהיה בסדר.‬
‫למה שלא תלכי לשחק קצת?‬
‫אמרת שנשחק באיפור ביחד.‬ ‫-אני מבטיחה שנעשה את זה.‬
‫אני צריכה להישאר רק עוד קצת עם החברה שלנו,‬
‫ואז אנחנו נשחק, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אז חקרתי קצת על פיונה.‬
‫מתברר שהיא הייתה מעורבת‬ ‫בתאונת דרכים קשה מאוד בילדותה.‬
‫עברה ניתוח מוח... כמעט מתה...‬
‫אבל איכשהו היא בכל זאת‬ ‫הצליחה להפוך לנוירופסיכולוגית.‬
‫אולי היא מעולם לא קיבלה קריאות‬ ‫בגלל הפציעה בראש.‬
‫טוב, היא בקריאה בלתי נגמרת עכשיו.‬ ‫אנחנו חייבים לעשות משהו.‬
‫אם היא לא הייתה נותנת לי‬ ‫את הרמז ההוא כשהייתי בזוהר,‬
‫לא הייתי מגלה את התודעה אלוהית.‬
‫היא לא יכולה לספר לנו על הקריאה שלה כאן,‬
‫אבל אולי אני אוכל‬ ‫לראות את הקריאה שלה במטוס.‬
‫אם אשב במושב שלה כמו שישבתי במושב של ג'ו,‬
‫אולי אוכל לפתור את הקריאה שלה.‬
‫- מעגן מנשון -‬
‫בחיים שלי לא יצאתי להפליג‬
‫אבל יש לי דחף פתאומי‬ ‫לקפוץ על אחת הסירות האלה,‬
‫להפליג אל הים, ופשוט לא לעצור.‬
‫אתה יכול לשמור על שבעת הימים.‬
‫הייתי מוכנה להרוג בשביל ריצה של חמש דקות.‬
‫מצחיק לגלות למה מתגעגעים.‬
‫סליחה, אדוני. נוכל לגזול רגע מזמנך?‬
‫בכל פעם ששוטר ביקש רגע מזמני,‬
‫זה היה קשור לבני.‬
‫מה שהוא לא עשה עכשיו,‬
‫זה לא מעניין אותי.‬
‫אכפת לך אם אשאל אותך מי הבן שלך?‬
‫איגן טהראני.‬
‫אלוהים. מה זה?‬
‫קווין? מה קורה שם בפנים?‬
‫קחו אותו למרפאה!‬
‫עכשיו!‬
‫איך זה קרה?‬
‫- מניפסט -‬
‫הם נעלמו ביחד. זה הגיוני שהם חזרו ביחד.‬
‫כן. ייתכן שפיונה היא החצי השני‬ ‫של תעלומת חזרתו של דיילי.‬
‫זימר מחזיקה את דיילי כלוא‬ ‫אבל פיונה בידינו.‬
‫אם רק נדבר איתה, אולי נוכל להבין את כל זה.‬
‫ד"ר באל. אנחנו צריכים אותך.‬
‫האיש הזה התמוטט. את יכולה לעזור לו?‬
‫הפנים שלו.‬
‫הוא מת. איך זה קרה?‬
‫האיך והאיפה הם לא עניינך.‬
‫התפקיד שלך הוא לגלות מה זה, לעזאזל?‬
‫אל תתקרב, בבקשה.‬
‫אני רק צריך לדבר עם בן.‬
‫קדימה.‬
‫קיבלתי הודעה מג'רד.‬ ‫אתה לא תאמין מי הבעלים של הסירה.‬
‫אבא של איגן.‬
‫נאזיר טהראני.‬
‫מה דרוש לך?‬
‫ידעתי צרות, וידעתי סכנה.‬
‫דאגתי שלא תהיה להן יותר השפעה על חיי.‬
‫אשתי ואני עבדנו קשה‬ ‫כדי להשאיר את זה מאחורינו.‬
‫עכשיו יש לנו את הסירה.‬
‫פדינו את כספי הפנסיה שלנו,‬
‫וחלמנו על הטיול הזה.‬
‫התחנה הראשונה: האיים הקריביים.‬
‫תראו, אם הבן שלי‬ ‫אמר לכם שאני בסכנה, זה שקר.‬
‫זה רק מועיל לו.‬
‫אני יכול לומר לכם זאת‬ ‫על סמך ניסיון של שנים רבות.‬
‫ציפיתי שיהיו לך פני פוקר מוצלחים יותר.‬ ‫זה אומר לך משהו.‬
‫זה אומר משהו לאמא שלי.‬
‫זה נקרא "פארווהאר".‬ ‫תזכורת לנשמה להקפיד על התנהגות טובה.‬
‫היא נתנה לי תליון בדיוק כזה.‬
‫עידון לא היה הצד החזק שלה.‬
‫קיבלתי 250 דולר כשמשכנתי אותו.‬
‫היא עדיין עונדת את שלה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫לא ראיתי את הוריי ולא שמעתי מהם‬ ‫מאז שנסענו לג'מייקה.‬
‫רגע. זה שקר.‬
‫קיבלתי הודעה קולית אחת מאבא שלי‬ ‫אחרי שחזרנו באורח פלא.‬
‫הוא אמר, "אולי חזרת, אבל אתה לא רצוי כאן".‬
‫ראיתי את השרשרת הזאת‬ ‫על צווארה של אישה שהייתה בצרה.‬
‫אתה חושב שייתכן שהיא אמא שלך?‬
‫אני מצטער, אני לא יודע כלום.‬
‫אתה מתכוון שלא אכפת לך אם אמא שלך בסכנה?‬
‫אני אומר לך שאין לי שמץ של מושג איך לעזור.‬
‫לא אכפת להם מה קורה איתי.‬ ‫ולי לא אכפת מה קורה להם.‬
‫זה מתאים לכולנו.‬
‫זה היה ואנס. לבן הייתה קריאה חוזרת.‬
‫יש לנו מידע עכשיו. זה לא קשור אליך.‬
‫זה קשור לאשתך.‬
‫איפה היא עכשיו?‬
‫היא בבית.‬
‫בדרך כלל היא לא מפספסת אף הפלגה‬ ‫אבל הבוקר היא אמרה שהיא חולה.‬
‫אני אתקשר אליה.‬
‫היא לא עונה.‬
‫תאמין לי. אני חושבת שאשתך בסכנה.‬
‫עלינו ללכת עכשיו.‬ ‫-בוא.‬
‫נינה, את הפתעה טובה בבוקר רע.‬
‫תנחשי מה?‬
‫אמא אמרה לי שסוף-סוף‬ ‫נגור בבית אמיתי כמו משפחה אמיתית.‬
‫למה את מתכוונת? את עוזבת?‬
‫דוד שלי אמר שנוכל לגור איתו בסן דייגו.‬
‫יש שם גן חיות ממש גדול עם טיגריסים.‬ ‫אמא אמרה שאוכל לבקר בו.‬
‫אסור לך לעזוב.‬
‫אין לי אף אחד אחר.‬
‫אבל אני צריכה ללכת עם אמא שלי.‬
‫הייתי צריכה לדעת שתעזבי אותי.‬ ‫כל מי שאני אוהבת נלקח ממני, אפילו הבת שלי.‬
‫יש לך בת?‬
‫כן, אבל לא נותנים לי לראות אותה.‬ ‫הם הסיתו אותה נגדי.‬
‫אבל את מיוחדת.‬ ‫חייבת להיות דרך שתוכלי לראות אותה.‬
‫אולי אלוהים יראה לך דרך.‬
‫אני חושבת שאלוהים כבר הראה.‬
‫טוב, זה בדיוק אותו הלק‬ ‫שיש לי על הציפורניים עכשיו, בסדר?‬
‫זוכר שהראיתי לך? ואז נהיה מתואמות.‬
‫אז פשוט תשבי כאן ותנסי, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫תזכור, המושב של פיונה הוא 23-בי.‬
‫בסדר?‬
‫- 19 איי-בי-סי -‬
‫לא יכולתי לשבת במושב של פיונה.‬ ‫עץ זית ענקי צמח מתוכו.‬
‫עץ זית?‬
‫לא תפוח, כמו במקום שבו מצאת אותה?‬
‫לא. גם מתוך תא הטייס צמח עץ זית.‬
‫קאל.‬
‫אני יכולה לראות אותם.‬
‫ויכולה להרגיש אותם.‬
‫זה חדש.‬
‫קחי את זה. היי, תתרחק.‬
‫פרנאז!‬
‫פרנאז, את כאן?‬
‫פנוי!‬
‫היא אמורה להיות כאן.‬ ‫היא לא תצא מהבית ותשאיר דלת פתוחה.‬
‫או שאילצו אותה לעזוב.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תורך.‬
‫אכפת לך לסובב בשבילי שוב, יקירתי?‬
‫שיחקת במשחק הזה עם אנג'לינה.‬
‫נכון?‬
‫אני יודעת שיש אנשים‬ ‫שאומרים עליה דברים מרושעים,‬
‫אבל הם לא נכונים.‬
‫היא אוהבת אותך מאוד.‬
‫היא תאהב אותך לנצח.‬
‫אני אחזור.‬
‫בסדר. אתה מבחין אם משהו חסר?‬
‫האם יש משהו בעל ערך ש... יש לך כספת?‬
‫כן, יש לנו כספת.‬
‫הכול נעלם.‬
‫הכול. הכסף לנסיעה.‬
‫כל החסכונות שלנו.‬
‫פרנאז המסכנה שלי.‬
‫מה קרה לה?‬
‫שמעת את זה?‬
‫תישאר שם.‬
‫אולי הם חזרו, בסדר? תישארי כאן.‬
‫ולהשאיר לך את כל הכיף? לא נראה לי.‬
‫אלוהים!‬
‫גברת טהראני?‬
‫זה בסדר, גברתי. אנחנו עם בעלך.‬
‫כל כך דאגתי.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫מה קרה? איפה היית?‬
‫זה בסדר. אני בסדר.‬
‫אבל הם לקחו הכול.‬
‫הייתי בתחנת המשטרה כדי לדווח על זה.‬
‫אני מקווה שדיברת עם הבלש בייקר.‬
‫אם מסיבה כלשהי הפנו אותך ללאו,‬ ‫אני אתקשר ואעביר את התיק שלך.‬
‫לא, זה לא הכרחי.‬
‫דיברתי עם הבלש בייקר.‬
‫נראה שאת אולי זקוקה לטיפול רפואי.‬
‫איך זה קרה?‬
‫זה נראה כמו פציעה‬ ‫שאפשר לקבל כשפורצים חלון.‬
‫אני לא יודעת למה את מתכוונת.‬
‫אין בלש בייקר בתחנה.‬
‫זה ברור מה שבאמת קרה כאן.‬
‫הכספת לא נפרצה כי את לקחת את הכסף,‬
‫ואז שברת חלון כדי שזה ייראה כמו שוד‬ ‫ונפצעת ביד.‬
‫השאלה היחידה שלי היא, למה?‬
‫אני מצטערת.‬
‫יודעת מה משמעותם?‬
‫שום דבר מסעיר במיוחד.‬
‫עצי זית, עוד מימי קדם,‬ ‫מייצגים שלווה וחברות.‬
‫טוב, דיילי ופיונה‬ ‫לא היו ממש חברים הכי טובים.‬
‫מה אנחנו מפספסים כאן?‬
‫הלוואי שידעתי.‬
‫היא לא יכולה לנשום!‬ ‫-מה נעשה?‬
‫תושיב אותה.‬
‫מה...? זה לא עוזר!‬ ‫-תתקשר למוקד החירום!‬
‫רגע. אם ייקחו אותה לבית החולים,‬ ‫ישלחו אותה למתקן המעצר.‬
‫אבא אמר לא לשלוח אותה לשם.‬
‫תתקשר לסאנבי.‬ ‫-איך? אין לה טלפון.‬
‫תשתמש בספיר שלך.‬ ‫יש לך אותו כוח כמו לאנג'לינה.‬
‫היא גרמה לאבא לחשוב שהוא רואה את אמא.‬
‫גם אתה יכול. תגרום לסאנבי לראות את פיונה.‬
‫אני לא רוצה להיות אנג'לינה.‬ ‫-אנג'לינה הקרינה שקרים.‬
‫אתה תקרין את האמת, קאל.‬
‫תכניס בדיוק איך שאתה רואה את פיונה‬ ‫לראש של סאנבי.‬
‫והיא תוכל להגיד לנו מה לעשות.‬
‫בסדר. אני אנסה.‬
‫פשוט תנשום עמוק.‬
‫תנסה להתחבר לתודעה האלוהית.‬
‫תמצא את סאנבי.‬
‫- הכניסה לסגל מורשה בלבד -‬
‫אלוהים.‬
‫סאנבי. את יכולה לשמוע אותי?‬
‫קאל? קאל, איפה אתה?‬
‫בבית. אני מקרין קריאה כמו שאנג'לינה עשתה.‬
‫מה את רואה?‬
‫את פיונה קלארק, שוכבת חיה במיטה מתקפלת.‬
‫אלוהים. זה הצליח.‬
‫פיונה נמצאת בחדר האוכל שלנו‬ ‫אבל היא לא יכולה לנשום.‬
‫תגידי לנו מה לעשות.‬
‫טוב, אני צריכה שתתקרב יותר, קאל.‬
‫אני צריכה שתניח אותה ישר על גבה. בעדינות.‬
‫תרחיקי את הכריות.‬
‫זה טוב.‬
‫עכשיו אני צריכה שתקשיב‬ ‫לשני צידי החזה של פיונה.‬
‫אני שומע אותה נושמת רק מימין.‬
‫הנשימה מאוד רדודה. השפתיים שלה...‬
‫הן מכחילות. אני רואה את זה.‬ ‫טוב, קאל, תקשיב לי.‬
‫אני חושבת שלפיונה יש נקב בריאה השמאלית.‬ ‫היא קורסת.‬
‫אז אני צריכה שאתה תנתח.‬
‫לנתח?‬
‫החסכונות של ההורים שלך נעלמו.‬
‫מה?‬
‫נראה שאמא שלך זייפה שוד,‬
‫כדי להסתיר מה שהיא עשתה עם הכסף.‬
‫והיא לא מדברת. התפוח לא נפל רחוק מהעץ.‬
‫אמא שלי לעולם לא תגנוב. היא דתית מדי.‬
‫בניגוד אליי.‬
‫כשהייתי ילד,‬ ‫לאבא שלי הייתה צנצנת מלאה במטבעות.‬
‫היא תמיד הייתה גדושה,‬ ‫וחשבתי שהוא לא ישים לב‬
‫אם אלווה כמה מטבעות כדי לקנות קסטה.‬
‫"בני, הגנב". ככה הוא קרא לי במשך שנים.‬
‫אבל אמא שלי?‬
‫במשך כל השנים האלה היא התפללה להצלת נשמתי.‬
‫אתם התבלבלתם.‬
‫אתה יודע שהקריאות לא מתבלבלות.‬ ‫-העתיד של ההורים שלך בסכנה.‬
‫אומר לכם דבר אחד.‬ ‫הפעם, אין לזה שום קשר אליי.‬
‫מוכן.‬
‫אני צריכה שתמצא‬ ‫את עצם הבריח השמאלית של פיונה.‬
‫עצם הבריח. אתה מרגיש אותה?‬
‫מצאתי.‬
‫בסדר. עכשיו תזיז את האצבעות למטה.‬ ‫עד שתרגיש את הצלעות שלה.‬
‫אני צריכה שתיקח את הסכין ותעשה חתך קטן.‬
‫קאל?‬
‫מה קרה?‬
‫היא רוצה שאני אחתוך את פיונה.‬
‫אם לא תעשה מה שסאנבי אומרת לך, פיונה תמות.‬
‫אתה יכול לעשות את זה.‬
‫רגע. חזרת.‬
‫סליחה. קשה לי להתרכז.‬
‫אני לחוץ מדי.‬
‫אני ממש כאן איתך.‬
‫אתה יכול לעשות את זה. פשוט תעשה את החתך.‬
‫בסדר, טוב.‬
‫עכשיו אני רוצה שתיקח את האצבע‬ ‫המורה שלך ותדחוף אותה לחתך.‬
‫אתה יכול להרגיש מלמעלה ומלמטה‬ ‫את הריאות שלה? משני הצדדים.‬
‫לשם אתה צריך להכניס את הקשית.‬
‫אני מרגיש את זה. קשית.‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו תדחוף את הקשית חזק פנימה,‬
‫תחתוך את השריר מבלי לפגוע בריאה.‬
‫איך אני אמור לדעת?‬
‫רק 2.5 ס"מ, ואתה תשמע אוויר משתחרר.‬
‫קדימה.‬
‫הנשימה שלה נעשית רדודה.‬
‫זמננו אוזל. אתה חייב לעשות את זה עכשיו.‬
‫הצלחנו. היא נושמת.‬
‫אמרתי לך!‬
‫בסדר, איגן.‬ ‫אמא שלך זייפה שוד כדי לגנוב את הכסף שלה.‬
‫זה נשמע כמו משהו שעובר במשפחה.‬ ‫בטח יש לך מושג למה שהיא תעשה את זה.‬
‫אני לא יודע מה היא עשתה או לא עשתה.‬
‫אני רק יודע שלא אכפת להם ממני,‬ ‫אז למה שלי יהיה אכפת?‬
‫בן?‬
‫מה אתה יודע על חבלים‬ ‫או על רשת סביב לב מברזל?‬
‫לב... חבלים.‬
‫זה לא יכול להיות.‬ ‫-מה לא יכול להיות?‬
‫אוי, שריל! חתיכת בוגדנית...‬
‫מי זו שריל? ומה הקשר שלה לאמא שלך?‬ ‫-שריל היא...‬
‫הייתה בת חסותי. ולא היה צריך‬ ‫להיות לה שום עסק עם אמא שלי.‬
‫מסתבר שהפתגם נכון. אין כבוד בין גנבים.‬
‫האישה שמבקרת אותך.‬
‫אגיד לכם מה שעליכם לדעת,‬ ‫אבל אתם חייבים לתפוס אותה.‬
‫אם זה יעזור לפתור את הקריאה,‬ ‫היא בהחלט תיתפס.‬
‫בסדר.‬
‫אז מסיבות ברורות,‬
‫הייתי האיש מבפנים שסיפק קורבנות לשריל.‬
‫קרובי משפחה של נוסעי 828‬ ‫עם קצת כסף והנכונות‬
‫למסור אותו תמורת הזדמנות‬ ‫לראות את אהוביהם.‬
‫איך? זה בלתי אפשרי.‬ ‫-הם לא יודעים זאת.‬
‫עד שהם מבינים שזאת תרמית, שריל נעלמת.‬
‫הקורבן לא יכול ללכת למשטרה‬ ‫כי הוא שותף לדבר עבירה.‬
‫זה היה הפשע המושלם.‬
‫לא חשבתי שהיא תרמה את אמא שלי‬ ‫כי זה מצליח רק...‬
‫אם הם אוהבים את הנוסע.‬
‫הסיבה שהתרמית עבדה על אמא שלך‬ ‫היא מפני שהיא אוהבת אותך, איגן.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫אחרי כל הצרות שעשיתי להם,‬ ‫הדברים שאמרנו זה לזה,‬
‫לא תמיד חשוב מה שאומרים.‬
‫מה שאנחנו עושים הוא ההוכחה למישהו‬ ‫איך אנחנו באמת מרגישים כלפיו.‬
‫אומר לכם איך להחזיר את הכסף‬ ‫אבל אתם חייבים למהר.‬
‫לאחר שעקצה אותי, שריל תסתלק מיד.‬
‫איך נעצור אותה?‬
‫הדרך הטובה ביותר לתפוס נוכל‬ ‫היא במעשה הנוכלות שלו.‬
‫הנה רב המרגלים האהוב עליי.‬
‫את צריכה לראות את זה.‬
‫מה קרה?‬
‫עוד אחד?‬
‫טוב, זה מתפשט דרך מגע פיזי.‬
‫אנחנו צריכים לבודד אותם‬ ‫ואת כל מי שהם נגעו בו היום.‬
‫קחו אותם לחדר הבידוד.‬ ‫הכניסה והיציאה משם אסורה.‬
‫בנגעי השחין של הסוכן קורדל,‬ ‫יש עקבות של הדנ"א של קפטן דיילי.‬
‫סליחה? קפטן דיילי?‬
‫בדקתי את הארבה שראינו,‬
‫והוא מצופה באותו דנ"א.‬
‫המקור של שתי המכות האלה הוא דיילי.‬
‫מכות?‬ ‫-כן! ארבה, שחין.‬
‫למה אנחנו מערבים את קפטן דיילי מכל האנשים?‬ ‫-את צוחקת עליי?‬
‫ככל שנפסיק עם המשחקים האלה מהר יותר,‬
‫נוכל להתחיל לחפש מרפא‬
‫למה שעלול להיות נגיף שיחסל את האנושות.‬
‫או מכה.‬
‫ולדעתי, אתם מחזיקים את המקור שלה,‬ ‫קפטן דיילי, כלוא בבניין הזה.‬
‫לא ביקשתי ממך לקבוע מה המקור של זה.‬
‫המשימה שלך היא למצוא תרופה‬ ‫כדי לעצור את זה.‬
‫אבל אם חולה האפס נמצא כאן במתקן המעצר,‬
‫והוא שרד,‬
‫הדרך היחידה שלי לעשות זאת היא לבדוק אותו.‬
‫יש לך שתי גופות שעומדות לרשותך, ד"ר באל.‬
‫אני מציעה שתשתמשי בהן‬ ‫למציאת התשובות שאת מחפשת.‬
‫יש לך מזל שחיכיתי.‬
‫איפה הכסף?‬ ‫תראי, אם את מבזבזת את הזמן שלי...‬
‫מצטערת. גם בעלי היה צריך לחתום על המשיכה.‬
‫זה כל מה שיש לנו.‬
‫לא ידעתי שיש לך בעל.‬
‫אני עדיין מתרגלת לזה בעצמי.‬
‫בואו נזיז את העניינים.‬
‫כמו שהיא אמרה, זה כל מה שיש לנו.‬
‫תגידי לי איך זה יקרה לפני שאתן את הכסף.‬
‫זה חכם. העניין הוא שאני חייבת‬ ‫להגן על איש הקשר שלי במתקן המעצר.‬
‫אז אני יכולה רק להגיד לך‬
‫שלבחור שלי יש גישה בלתי מוגבלת‬ ‫וכספים מוגבלים מאוד.‬
‫אז זה תלוי בך.‬
‫אתה רוצה להיות הבחור ששואל שאלות‬
‫או הבחור ששחרר את אביה של אשתו לחופשי?‬
‫זאת לא בחירה קשה.‬
‫משטרת ניו יורק!‬
‫משטרת ניו יורק, מה?‬
‫הרגלים ישנים.‬
‫עדן.‬
‫אלה עצים חשובים מאוד. הם נקראים עצי זית.‬
‫- חזרו -‬
‫ואני צריכה שתיתלי אותם‬ ‫ליד הצילומים של הגבר והאישה.‬
‫תוכלי לעשות זאת?‬
‫יופי. עכשיו, את רואה את התנ"ך?‬
‫תוכלי להביא אותו בשבילי?‬
‫יופי.‬
‫עכשיו, תוכלי לדפדף בו בשבילי?‬
‫תמשיכי.‬
‫עצרי.‬
‫חזון יוחנן, פרק י"א.‬
‫"ונתתי לשני עדיי וניבאו..."‬
‫לכו מכאן.‬
‫זאת אני.‬
‫באתי להיפרד.‬
‫אני מקווה שתראי את הבת שלך בקרוב.‬ ‫-כבר ראיתי אותה.‬
‫ואת צדקת. אני יודעת מה עליי לעשות עכשיו.‬
‫תראי.‬
‫אלוהים שלח שני עדים‬ ‫שמיוצגים על ידי שני עצי זית‬
‫כדי להביא את אחרית הימים.‬ ‫יום הדין של כולם.‬
‫אבל את רואה כאן.‬
‫יום הדין מגיע רק אחרי ששני העדים מתים.‬
‫משום שאלוהים בחר בי להוציא לפועל את דברו,‬
‫מחובתי להביא את קץ הימים‬ ‫על ידי הריגת שני העדים.‬
‫אל תפחדי. זה רצון האל.‬
‫ואני הנבחרת.‬
‫המלאך שינחה את כל הצדיקים אל העולם החדש.‬
‫מה אתה עושה? אנחנו חייבים לחזור.‬
‫נראה לי שיש לנו תקר.‬
‫איפה?‬
‫ממש שם.‬
‫אמרת שאת רוצה לצאת לריצה.‬ ‫מצחיק מה שאת מתגעגעת אליו.‬
‫מה, מפחד שלא תצליח לעמוד בקצב?‬
‫אני לא יכולה.‬
‫כי את מאוהבת במישהו‬ ‫שלא יכול להשיב לך אהבה?‬
‫אני לא מוכנה.‬
‫בדיקה.‬
‫קאל, אתה שומע אותי? עבור.‬
‫כן, קצת יותר מדי חזק וברור.‬
‫אני לא מאמין שהדבר הזה עדיין עובד.‬
‫אתה אמור להגיד "עבור".‬
‫אתה שם? עבור.‬
‫יש לי עדיין כל כך הרבה שאלות.‬ ‫איך היא חזרה, ולמה היא חזרה?‬
‫סאנבי אמרה לתת לה לנוח,‬ ‫עד שיהיה אפשר לבצע לה נקז חזה.‬
‫פשוט תתייחס ליום הזה כאל ניצחון, בסדר?‬
‫עבור.‬
‫כן. כן, את צודקת.‬
‫מי במשמרת הראשונה?‬
‫אני אקח אותה. עבור.‬
‫עבור.‬
‫ילד שלי. איגן.‬
‫אני מצטער.‬
‫תוכלו לסלוח לי?‬
‫אתה הבן שלנו.‬
‫תיקנת את הדברים היום.‬
‫זה כל מה שחשוב.‬
‫בגללי, אתם כמעט איבדתם שוב הכול.‬
‫אני לא מאשים אותך אם אתה שונא אותי.‬ ‫אני שונא את עצמי רוב הזמן.‬
‫למרות שאתה כזה פיקח,‬ ‫אתה בכל זאת לא יודע כלום.‬
‫נאזיר.‬
‫אתה הלב שלנו, בן.‬
‫לא משנה מה תעשה,‬
‫אנחנו קשורים אליך.‬
‫אמא שלך הזכירה לי את זה היום.‬
‫עדיין לא.‬
‫אני עדיין כועס עליך.‬
‫שמעת את זה?‬
‫הוא אמר, "עדיין".‬
‫היי, הזזת כאן דברים?‬
‫את צוחקת?‬
‫אני יודע שאסור לי לעשות את זה‬ ‫בלי רשות מפורשת ממישהי בשם אוליב סטון.‬
‫גם לא באיומי מוות. למה?‬
‫יכולתי להישבע‬ ‫שלא תליתי את עצי הזית האלה שם.‬
‫- חזון יוחנן, פרק י"א -‬
‫קאל. הקטע הזה.‬
‫מדובר בו על שני עצי זית.‬
‫זה מוזר. מה כתוב בו?‬
‫"ונתתי לשני עדיי וניבאו..."‬
‫שני עצי הזית.‬
‫שני העדים.‬ ‫-הקריאה שלך במטוס.‬
‫זה בוודאי קשור לפיונה ודיילי.‬
‫כתוב כאן שאלוהים‬ ‫ייתן להם את הכוח להביא מכות על הארץ‬
‫באיזו תדירות שיתחשק להם.‬
‫למה שאלוהים יחזיר‬ ‫את פיונה ואת דיילי מהזוהר עם המכות?‬
‫אולי אסור היה לנו להכניס את פיונה.‬ ‫המכות לא הופכות אותם לרעים?‬
‫הן גרמו למשה להיות אדם רע?‬
‫צודק.‬
‫אני חושב שהם באו עם מכות‬ ‫כדי שנקשיב למה שיש להם לומר.‬
‫עלינו לדאוג שפיונה תדבר.‬
‫קאל, תראה את זה.‬
‫חיה תקום והיא תתקוף ותהרוג את שני העדים.‬
‫אסור שזה יקרה.‬
‫עלינו להגן עליהם.‬
‫מוטב שתיקח את זה.‬
‫אני מאמין שגבינה ועוגה לא הולכים ביחד.‬
‫איגן, זאת מתנת תודה?‬
‫תודה?‬
‫על שיצאת לסיבוב‬ ‫בהיסטוריה המיוסרת של משפחתי?‬
‫אתה זה שצריך לשלם לי.‬
‫מה דעתך על התנצלות בפני ראס והאחרים‬ ‫על שניסית לרמות אותם?‬
‫מפתה, אבל לא נראה לי.‬
‫היום עזרת למשפחה שלך בחוץ, אבל כאן,‬
‫הנוסעים הם המשפחה שלך.‬
‫אנחנו צריכים לשמור זה על זה.‬
‫הדבר היחיד שאני שומר עליו הוא הגב שלי.‬
‫תמיד תענוג, פרופסור.‬
‫קפטן דיילי?‬
‫אתה ער.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא מבינה. אין לך יותר נגעים. איך?‬
‫ביל.‬
‫זאת אני, ד"ר באל.‬
‫זוכר אותי? מהמטוס?‬
‫אני יודעת.‬
‫היי. לא.‬
‫אני יודעת שאתה בטח מפחד מאוד‬
‫ומבולבל בגלל כל מה שקורה.‬
‫אנחנו עדיין יכולים להבין את זה.‬ ‫נוכל לתקן את זה, אני ואתה, קפטן.‬
‫עכשיו, אם תרשה לי...‬
‫אני צריכה לקחת דגימת דם לשם בדיקה.‬
‫תרשה לי לעשות את זה?‬
‫כן? בסדר.‬
‫בסדר. תודה, קפטן.‬
‫בסדר. מוכן?‬
‫אני עייפה.‬
‫רק נבדוק מה שלום החברה שלנו.‬
‫נוודא שהיא בסדר.‬
‫עדן.‬
‫אוי, לא.‬
‫מה זה?‬
‫קוץ?‬
‫כן.‬
‫זה קוץ.‬
‫נכנס לך פעם קוץ?‬
‫כן, וזה כואב, נכון?‬
‫צריך לעזור לה.‬
‫את צריכה להוציא אותו.‬
‫קדימה.‬
‫זה בסדר.‬
‫היא ממש תשמח‬
‫אם תעזרי לה עם הקוץ הנורא הזה.‬
‫ילדה טובה.‬
‫פיונה תנוח הרבה יותר טוב עכשיו.‬
‫בואי נחזיר אותך למיטה, מלאך שלי.‬
‫- שני עדים -‬
‫- אחד -‬
‫- ניו יורק -‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬