Раніше в «Маніфесті»...
- Я повторював це знову й знову. - Знайди її.
Ти мав рацію. Ми пов'язані покликами.
Я допоможу виконати місію Бога.
Затримаємо всіх пасажирів до подальших розпоряджень.
Ні. Я - усе, що в нього є!
Служба захисту дітей подбає про нього.
Татку!
- Я повернуся. - Татку!
Я - капітан. Я зробив те, що мав.
Я не хочу померти, Білле.
Хто каже про смерть? Побачимося в 2024 році.
СЕНТ-ЛУЇС, МІССУРІ
Можна поділитися?
Це мені? Дякую.
Будьмо.
Що з твоєю рукою?
Усе добре. Насправді все дуже правильно.
Це показує, що мене обрав Бог.
Типу ти особлива?
Якщо ти особлива, то чому ти тут?
Бо я чекаю, коли він дасть знак.
І вчора це сталося вперше за довгий час.
Моя рука засяяла.
- Я знову потрібна Богу. - Для чого?
Щоб підготуватися до судного дня. Останнє випробування вогнем.
Є ще хтось такий, як ти?
Так. Взагалі-то, є ще одна людина.
Через кілька місяців рука знову почала сяяти.
Подай мені гайковий ключ.
Містичний шрам дракона.
Це неймовірно.
Тепер раковина полагоджена.
Ось так можна виправити невеликий витік.
Зрозумів. Досить легко.
Приготувати тобі сніданок?
Олів волонтерить у школі Іден, тож у мене є час.
Келе, я б хотів скласти тобі компанію,
та мені треба на роботу.
Мій 22-річний бос, якого називають Путер,
хоче зробити мене відповідальним за відділ заморожених продуктів.
Шкода, що тобі доводиться працювати, щоб допомагати нам.
І шкода, що я не можу працювати.
Я хочу допомогти.
- Я хочу виходити... - Келе.
Ти - унікальний,
навіть серед пасажирів.
Будь обережний.
Не хочу втратити ще одного члена сім'ї в цьому Богом забутому місці.
Врятований сяйвом.
Мені тут не подобається.
Можна я просто піду з тобою?
Ти захочеш переробити це місце.
А мені подобається сліпуча, яскраво-біла естетика.
Не кажучи вже про безкінечне знання минулого й майбутнього.
Хотів би я розповісти все, що станеться.
- Скажи мені. - Я не можу.
Якщо розповім про майбутнє, це змінить твої рішення.
Не можу ризикувати твоєю свободою волі.
Можемо поговорити про минуле.
Це безпечно, так?
Звісно.
Як далеко ти хочеш зайти?
Коли ми зустрілися в хижині?
Чи раніше?
Тобто «раніше»?
Пам'ятаєш, Анджеліна й Піт були на одному фото в дитинстві?
Так.
Було багато моментів, коли ми з тобою мало не зустрілися і не підозрювали.
Коли?
Ковзанка Рокфеллера, 2007.
Ти мало не врізалася в мене, та в останню секунду промчала повз.
- Ти жартуєш. - Ні.
Коли ти купила першу коробку фіолетової фарби для волосся.
- Я був недалеко, купував зубну пасту. - Божевілля.
Знаєш, що божевілля?
Коли мав повернутися літак 828, я був біля аеропорту за кермом таксі.
Як ти цього не пам'ятаєш?
Я щодня підвозив людей з аеропорту.
Коли новини про 828 з'явилися в газетах,
я вже не пам'ятав, де саме був.
Та звідси я бачу все.
Усі наші «майже».
Ми обоє чули твій голос...
Знайди її.
І ти знайшов мене.
Нарешті я зрозумів.
Боже, я люблю тебе.
Ти й гадки не маєш, як важко не торкатися тебе. Не...
Не могти обійняти тебе й просто відчути.
- Хотів би я тебе поцілувати. - Просто...
Зіку.
Мік, це не зовсім справедливо стосовно тебе.
Якби боляче не було, може, краще...
Ні, Зіку, будь ласка.
Повернися, будь ласка.
Ой!
Що це, у біса, було?
Вибач, вони сказали... Ти маєш піти зі мною.
Системи показують, що в тебе був поклик уранці о 8:14.
Нам потрібні деталі.
Як щодо цього?
Я розповім усе про той дурний поклик,
після того, як ви допоможете знайти мою дитину?
Пам'ятаєш його? Чарлі?
Він у притулку, відколи ви мене тут замкнули.
Я не бачив його кілька місяців.
Я розумію, що ти засмучений.
Думаєш, що розумієш?
У тебе є діти?
Ще ні. Колись будуть.
Тоді ні, ти не розумієш.
Я щоночі лежу й думаю, де він.
Якщо він засинає без джерела світла,
йому сняться кошмари.
І він ніколи не визнає це, та...
єдине, що його заспокоює, це мої обійми.
Я кажу йому: «Усе гаразд, Чарлі. Іноді ми всі боїмося темряви».
Не знаю, чи в нього є нічник.
Ми зробимо все, щоб його знайти, добре?
Як щодо цього, пане Батлер?
Якщо ми розв'яжемо ваш поклик,
тоді лейтенант Васкес зможе дзвонити від вашого імені.
Якщо розв'яжете мій поклик?
Команда розбереться з цим.
Мік, у тебе був поклик? Що відбувається?
Ні. Гадки не маю.
Пане Батлер?
Поклик.
Я бачив комерційне замовлення.
Щось на кшталт санкціонованого обслуговування.
До цього я був хорошим підрядником.
- Я постійно бачив ті документи. - Які саме?
Не знаю. На них щось пролили.
Може, чорнило?
Приглушене світло, моторошно й усе таке.
Та я зміг розібрати кілька цифр.
Може, ти бачив чи відчув щось?
Музику.
Скрипки?
Щось класичне.
Це все, що я пам'ятаю.
Прошу, розв'яжіть це.
Я маю знайти сина.
Вибачте, чому я тут?
Директорка Циммер погодилася...
На випробувальний термін...
...щоб ви з Васкесом розв'язували поклики.
Вибачте, чому я? Що сталося з Дреа й Вікс?
Їх уже відправили, і вони не пасажири.
А як щодо Бена? Ми можемо вдвох...
Бена випустять з камери,
та ти єдина пасажирка з досвідом роботи в правоохоронних органах.
То ви дозволите мені виходити...
Ввели мені чіп?
- Це варварство. Так не можна. - Серйозно?
Страховий поліс.
Якщо не повернешся до 17:00, розв'язаний поклик чи ні,
то більше не побачиш той бік стіни.
Добре.
Я дуже довго просив, щоб пасажир став частиною відділу покликів,
і нам потрібна перемога, тож не підведи мене.
приглушене світло, скрипки, розлите чорнило й плутанина цифр.
Ми робили більше з меншою кількістю зачіпок.
Це місто замовило.
Ми це знаємо, а значить, може бути короткий шлях.
Гаразд. Час вийшов.
Бене, будь обережнішим.
Бене, що ти робиш?
Бене?
Гей.
РОЗБУДИ ЙОГО
МАНІФЕСТ
Десять пальців. І на ногах теж.
Тридцять два тижні.
Не знаю, скільки ще зможу це приховувати...
- Просто не зараз. - Ні, я розумію.
Тут це ненормально.
Гей, ми так довго це приховували.
Що зі мною зробить реєстр, коли дізнаються, що я вагітна?
Що вони робитимуть з моєю дитиною?
Ні, я розумію, ти боїшся.
У мене немає всіх відповідей, та я можу пообіцяти одне.
Ти не будеш сама.
І я нікому не скажу, доки ти не готова.
- Вибачте. Я з пацієнтом! - Ходи зі мною. Це щодо Бена.
Залишайся тут скільки хочеш. Гаразд?
Я намагався відтягнути його, та він наче в трансі.
Я ще не бачила такого поклику.
Тут написано: «Розбуди його». Можеш його якось зупинити?
Не думаю, що треба його зупиняти. Гадаю, він має закінчити.
Він закінчить за дві хвилини? Маю стежити за відділом покликів.
Циммер пильнує мене цілодобово.
Це справа відділу покликів.
Я за ним нагляну, переконаюся, що все добре.
Я залишаю тебе в закритій зоні
і довіряю відвести його в кімнату. Не розчаруй.
Сьогодні на кону дуже багато.
- Міккі Маус, радий тебе бачити. - І я тебе.
Пройшло... не знаю скільки.
Хотів запросити тебе на День подяки до Васкеса, та Джаред...
Гаразд, так. Ні.
Хвилинку.
- Ви двоє... - Облиш, брате.
Свята назавжди змінилися.
Гаразд, гаразд.
То що таке?
- Ти кумедний за цим великим столом. - Зараз твоє обличчя буде кумедним.
- Справді? - Так.
Приїхав у Бронкс, щоб знущатися з мого місця?
Сподівалися, допоможеш знайти бізнес,
та є один нюанс.
У нас є лише кілька цифр.
Сподіваємося, ваша база даних перевершила Google.
Довір це мені.
Завдяки дядьку Джареду мої діти живуть отам.
Він побудував її за тиждень. Здібний.
Талановита людина.
Його брат також має кілька талантів.
І
вуаля.
Це номери ділянки.
Вони позначають міські квартали, та в межах одного кварталу 15 підприємств.
Не маючи більше цифр, я не можу звузити коло пошуку.
П'ятнадцять. Гаразд, треба бігти. Час не на нашому боці. Дякую.
- Радий був тебе бачити. - Я теж.
Агов. Бережи себе.
Учора ввечері сканування мозку Ханни показало, що поклик зник.
Я просто...
Я боюся, що це ще один поклик, який зник, бо не був розв'язаний.
Хтозна, що це означає
для нашого човна.
Мабуть, нарешті можу сказати, бо ти не чуєш мене,
та Поллі вагітна.
Життя тут таке жорстоке й важке...
і я дуже рада, що ти повернувся.
Бене? Гей. Бене? Гей, іди сюди.
Усе добре?
- Саанві. - Так.
Що це, у біса, таке?
Гаразд. Тож поки що в нас нуль зачіпок.
Це яка вже? Дев'ята зупинка?
Лише половина з них впізнає мене, коли я називаюся «фріком 828», і це добре.
З іншого боку, часу не вистачає.
Це маячня.
А якщо єдиною причиною поклику Джо
було те, що він підрядник?
Йому було б легше дізнатися, що шукати в цих крамницях,
якби він був тут з нами.
Не розумію, чому Циммер думає, що я можу розгадати чужий поклик.
Я бачив, як ти це робиш, тисячу разів. Серйозно, ти майстер у цьому.
Бачиш? Ось вона. Що тепер?
Ні, це наче... Вулиця здається знайомою.
Кілька кварталів звідси. Хіба там не бар «Навколо світу»?
Ми ходили туди після змін.
Чорт, точно. А в меню є напої з усього світу.
Пиво з різних країн. Той литовський лагер.
Завжди добре смакував.
Знаєш, насправді я шукав інформацію про медовий місяць у Литві.
Так.
Коли розв'яжемо поклик Джо, то можемо зайти в бар.
А за 20 хвилин
рудий посіпака Циммер вистежить нас.
Нам і десяти вистачить.
Запобігти кінцю світу й знайти сина Джо
були цілями в розгадці поклику Джо,
та литовське пиво - це теж непогано.
Розбуди його. Розбудити кого? Тебе?
Гадки не маю.
Очевидно, я думав, що це важливо. Що з відступами?
Відступи -
це шлях.
Веде нас...
сюди.
Чекай.
Офіси.
Їдальня.
Кімната відпочинку.
Там є пацієнти з ІН.
Лабораторії. Бене, це карта ізолятора.
- Ми ж не чекатимемо відділ покликів, так? - Не чекатимемо.
Як кажуть мої діти: ми вирушаємо на пошуки скарбів.
- По сусідству? - Сподіваюся, усе правильно.
Скрипки. Початок уже хороший.
Я чекав на вас.
Гадаю, я точно знаю, що ви шукаєте.
- Ой. Так. - Ні!
Ні, даруйте. Ми тут не по обручки.
Золота, кругла,
проста, зроблена зі смаком.
Гарно.
Взагалі-то, я давав їй схожу.
Та вона її повернула.
- Ой. - Так.
Боже.
Та він не сказав, що обрав огранку «принцеса».
Я правильно сказала?
Натомість вона опинилась на пальці моєї подруги.
- Хочеш пограти в цю гру? - Так.
Так.
Ви тут не за обручками.
Зрозумів.
Ну, я Ґрем Карпентер.
Чим можу допомогти?
Повідомили про проблеми з кодом.
Ми оглядаємо весь квартал.
Газопровід магазину оновили минулого місяця.
Електрична система в хорошому стані.
Наскільки мені відомо, проблем з водою немає.
Та ви можете оглянути все самі.
Дякую.
Там є камера.
Коли повернеться є вісім секунд, щоб пройти коридор.
Звідки ти знаєш...
Поки ти намагався знайти вихід звідси,
я роздивлялася.
По черзі по кімнатах.
Гаразд, ходімо.
Прямую до тебе.
Так. Гаразд, зрозумів.
Хтось іде.
Чекай!
Сюди.
Якщо нас знайдуть, ми ніколи не побачимо сонця.
Пасажири не мають бути тут.
Гаразд, тоді підіграй мені.
Гей, не заважаю?
Трохи.
Венсе, дякувати Богу.
Прийшов перевірити, чи все гаразд, а ви тут цілуєтесь як на випускному?
- Думали, ти пес Циммер. - Що б ви не робили, припиніть.
Пізніше буде раптовий перерахунок.
До того часу не будете в кімнаті - вас закриють.
Чим швидше відволічеш охоронця коридором,
тим швидше розберемося і повернемося в кімнату.
Здається, сканер зламався. Можете підтвердити?
Так, пане.
Усім охоронцям. Сьогодні до 19:00 замкнути двері.
Тож...
освітлення тут ніколи не тьмяніє?
Знову ж таки, ні.
Ви перевірили електрику, газ, воду, навіть подачу чорнила до принтера,
що навряд підпадає під код міста.
Дякую за терпіння.
- Думаєш, ми помилилися? - Усе має бути правильно.
- Він єдиний вмикає класичну музику. - І він ідеально підібрав тобі обручку.
Якщо я знаю твій стиль.
Ідеально підібрав.
До речі, що ти з нею зробив?
З твоєю обручкою?
Вона досі в мене.
Якщо це той магазин, треба подзвонити Олів, так?
Хай перевірить дошки.
Гляньте на себе, пане з відділу покликів. Уперед.
- Джареде? - Привіт.
Я дзвонив Олів, та вона не відповідає.
Тато розбив їй телефон. Класика.
Маю для тебе знайомий голос. Зачекай.
Привіт, це я.
Гей, ти знову вийшла?
Не зовсім.
Довга історія.
Мені потрібна інформація про Джо Батлера, 29 С.
Гаразд. Поглянемо.
Родом з Південної Кароліни.
У нього є дитина.
Втратив дружину кілька років тому.
- Їм було нелегко. - Не забудь про чорнило або світло.
На дошках є щось про чорнило, смолу чи витікання?
Чи якась міфологія про приглушене світло?
Підрядники? Форма?
Чим більше я говорю, тим менше сенсу.
Так. Вибач, я нічого не бачу на дошках.
- У твоєму поклику було ще щось? - Поклик не мій, а Джо.
Він хоче, щоб ми його розв'язали, щоб знайти сина.
От би залізти йому в голову.
Допоможіть! Допоможіть!
Тітко Мік, пам'ятаєш, я казав, що бачив поклик Бетані?
- Так. - А якщо я зможу це повторити?
Навмисно потрапиш у чужий поклик? Ти зможеш?
Гадки не маю, та можу спробувати.
Бачиш щось нове?
Відчуття схоже на поклик, та я нічого не бачу.
Це щось нове.
Його мозкова активність вказує на те, що в нього поклик.
Роздрукуй його скани. Я поговорю з д-р Бал.
- Ти досі тут? - Так.
Я це зробив. Бачив поклик Джо.
Келе, це неймовірно. Як?
Не можу пояснити, та це терміново.
Я бачив чорнило, папірець і приглушене світло, та воно миготіло.
Ти про що?
Це стара люстра над стійкою реєстрації.
Лампочки горіли так яскраво, що розбилися.
Ми займемося цим. Дякую. Ти неймовірний. Уперед, Дракони!
І втративши ще п'ять років життя через охоронців і промахи...
Це буде Ікс.
Йому доведеться впоратися зі ще одним.
Як нам туди потрапити? Чотиризначний код, 9 999 варіантів комбінацій.
Насправді 10 000.
- Поклик? - Ні, просто прислухалася.
Я щодня набираю код у лабораторії. Уже звикла до звукових сигналів.
Я б поцілував тебе, але я це вже робив.
Боже мій.
Дейлі.
Чудово. Ви повернулися.
Там була люстра?
Якщо й була, то більше століття тому.
Уся система не працює.
Місто прикрило цю систему в 1930-х роках.
Звідти ніколи не піде іскра.
Він має рацію.
Слухайте, я грався з вами кілька годин, та на цьому все.
Час закруглятися.
Ця система не зможе нічого освітлити.
Поклики не буквальні. Треба поглянути на електричний блок,
а це означає, пане Вісім-Місяців-у-Відділі-Покликів,
що треба...
Іти за кабелями.
Я піду вниз.
Що? Ви жартуєте?
Там унизу нічого немає.
Білле, ти як?
- Що сталося? Як він сюди потрапив? - Не знаю.
Гаразд, коли Кел торкнувся кіля,
він побачив Дейлі в сяйві.
Дейлі хотів, щоб Кел залишився.
Потім на кілька секунд повернувся в літак в «Евриці».
Потім знову зник. Гадаю, знову в сяйво.
Це повертає нас до нашого першого питання.
- Як він сюди потрапив? - Його життєві показники в нормі.
То що? Він у комі, як і всі затримані?
Ні, не згідно з його діаграмами.
Він під заспокійливим, щоб контролювати мозкову активність й показники.
- Саанві. - Що?
Мій поклик.
Розбуди його. Треба його розбудити.
Він може знати про сяйво. Білле!
- Немає випарів. Він під кетофолом. - Треба, щоб він говорив.
Хтось може прийти будь-якої миті. Білле, чуєш?
Я казала, який мій улюблений фільм?
«Втеча з Шоушенка», «Прибуття»?
Ні, «Кримінальне чтиво».
Приємно бачити знайоме обличчя. Привіт.
Анджеліно, ти жива?
Я тебе сюди привів?
Ми завжди знаходимо шлях одне до одного. Ми пов'язані, Келе.
Ні, я не хочу бути поряд з тобою.
Білле!
Ти мене бачиш?
Дякувати Богу.
Добре. З тобою все буде добре, гаразд?
Пам'ятаєш щось про сяйво, чи про те, як ти сюди потрапив,
як давно ти тут?
Він хоче щось сказати. Гей, не поспішай. Чорт.
Пасажири, скануйтесь і пройдіть до спалень...
Це те, про що Венс попереджав.
- Я не можу його залишити. - Ні.
Якщо нас спіймають, то замкнуть невідомо на скільки часу.
Тоді не буде корисні ні Дейлі, ні комусь ще.
Поклик. Треба розбудити.
Ми розбудили. Щоб зробити більше, треба піти.
- Так. - Бен. Негайно.
Ми повернемося, добре? Обіцяю.
- Бене. Ходімо. - Обіцяю.
Слухайте, я не дозволяв повертатися сюди,
тож завершуймо цю шараду.
- Тут завжди була стіна? - Ви мене чули?
Ви маєте повернутися з ордером!
Підрядник вважав би це фальшивою стіною.
Мік, обережно.
Вставай!
Боже, це ж банда торговців людьми.
Усі в нормі? Тепер ви в безпеці, гаразд?
- Татку! - Чарлі?
Гадаю, поклик Джо врятував його сина.
Він створив для них нові особистості.
Підроблені документи на всиновлення, свідоцтва.
Ви вчасно їх знайшли.
Так, я знаю.
Діти думали, що їдуть у табір. Не знали, що з ними буде.
Ми шукали цю банду майже рік.
Тепер справа розкрита. Гарна робота. Далі ми самі.
Слухайте. Його вже віддали в сім'ю. Ви не розумієте?
Він жив у кількох сім'ях.
Коли дізнавалися, що тато був у літаку...
Обіцяю, особисто зроблю все, щоб він потрапив у хороший дім.
Можна мені жити з татом? Він хороший дім для мене.
Гей, твій тато дуже тебе любить.
Я знаю це, бо в нього твоє фото біля серця.
Справді?
Знаєш, що сказав мені твій тато?
Він сказав, що ти допомагаєш йому щоразу, коли він боїться темряви. Допомагаєш.
Так, я кажу: «Усе гаразд, тату. Іноді ми всі боїмося темряви».
І йому стає краще.
Він потрапить у сім'ю, яка добре ставиться до пасажирів.
Я про це подбаю.
З тобою все буде добре, Чарлі. Обіцяю.
Ходи сюди. Ходи сюди, друже.
- Гаразд. - Дякую.
- Усе гаразд? - Я вагітна. Іноді запаморочення.
- Ти поранилася? Ти вдарилася... - Ні, усе гаразд.
БАЛ, СААНВІ
Маєш чудовий вигляд.
СТОУН, БЕН
Ви пропустили розгін,
та сподіваюся, ви добре провели час сьогодні.
Так і є.
Ми розв'язали твій поклик.
То ви подзвоните моєму сину?
Вони зроблять краще.
Ходімо з нами. Ми розповімо все, що потрібно.
Він був наляканий,
та не знає, у якій небезпеці перебував.
Поклик урятував його.
Чарлі.
Чарлі. Боже. Хлопчику мій.
Я скучив.
Я теж за тобою скучив, татку. Дивись, у мене зуб хитається.
І знаєш що? Тепер я бачитиму тебе постійно.
Моя нова сім'я сказала, що приводитиме мене в будь-який час,
поки я знову не зможу жити з тобою.
У них є ігровий набір.
І Калеба теж всиновили.
Він каже, що має нічник для мене.
Він іноді боїться темряви, як ми з тобою.
Друже, цей день - нагадування.
Темрява не вічна.
Мала важкий день.
Так, я знову детектив. Допомагаю, приношу користь.
Так і є.
Зіку, було добре.
Було добре бути там, і робити те, що я робила.
Дякую за те, що мене замкнули тут.
Буде паршиво, так?
Не зосереджуйтеся на впливі поганих людей.
Зосередься на впливі на хороших людей.
Ось чому я люблю тебе.
Ти завжди знаєш, що сказати.
Та іноді слів недостатньо.
Мені б зараз не завадили обійми.
Я б обійняв, якби міг.
Можеш хоча б сказати, що все буде добре?
Мік?
Гей, так, заходь.
Привіт.
Не встиг подякувати за сьогодні.
Не знаю. Ми працювали разом і це нагадало старі часи.
Приніс тобі дещо з минулого.
Так, це не обручка.
- Гаразд. Це добре. - Так.
Ой!
Чудово.
Тримай.
Привіт, Литва.
Будьмо.
Гей!
У тебе горить світло. Усе добре?
Так. Власне, я сьогодні його бачила.
- Кого? - Іншого обраного.
Він був радий тебе бачити?
Не зовсім.
Він не розуміє.
Та він зрозуміє.
Зрозуміє.
Думаю, мені якраз сюди. Дякую.
Ти.
...що це дівчинка. Не знаю точно, та...
Чорт забирай.
Радий, що ми на одному боці.
Ми гарна команда, еге ж?
Як гадаєш, який маленький урок приніс Дейлі?
Гадки не маю.
Ми дізналися, що ніхто не повертається з порожніми руками.
- Думав, будеш легше зі мною. - Не можу.
Надто добре граєш.
Подивимося. А наступний хід? Цікаво.
Тепер я нервую.
Чому він так швидко прокинувся?
Що таке?
Ну ж бо. Виплюнь.
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський