‫בפרקים הקודמים של "מניפסט"...‬
‫אני רק חזרתי על זה שוב ושוב.‬ ‫-תמצא אותה.‬
‫צדקת. הקריאות שלנו מחברות בינינו.‬ ‫אעזור לך לבצע את שליחות האל.‬
‫עלינו לעצור כל נוסע מטיסת 828‬ ‫עד להודעה חדשה.‬
‫אין לו אף אחד חוץ ממני.‬
‫שירותי הרווחה לילד יטפלו בעניין.‬
‫אבא!‬
‫אני אחזור, בסדר?‬ ‫-אבא!‬
‫אני הקברניט. עשיתי מה שהייתי צריך לעשות.‬ ‫אני עדיין לא מוכנה למות. ביל.‬
‫מי אמר משהו על למות? נתראה ב-2024.‬
‫- סנט לואיס, מיזורי -‬
‫מותר לי לחלוק?‬
‫בשבילי? תודה.‬
‫לחיים.‬
‫מה קרה לך ביד?‬
‫היד שלי בסדר גמור. האמת שאפילו מצוין.‬
‫היא מראה שאלוהים בחר בי.‬
‫כאילו שאת מיוחדת?‬
‫אם את כל כך מיוחדת, למה את כאן?‬
‫כי אני מחכה שהוא ישלח לי סימן.‬
‫ואתמול, בפעם הראשונה אחרי הרבה זמן,‬ ‫הוא שלח.‬
‫הוא גרם ליד שלי לזרוח.‬
‫אלוהים זקוק לי שוב.‬
‫צריך אותך בשביל מה?‬
‫להתכונן ליום הדין. למשפט האש האחרון.‬
‫יש עוד מישהו כמוך?‬
‫כן. האמת היא שיש עוד אדם אחד.‬
‫ואחרי כל החודשים האלה,‬ ‫היא שוב התחילה לזרוח.‬
‫תן לי מפתח ברגים, בסדר?‬
‫צלקת דרקון מיסטית.‬
‫זה מדהים.‬
‫הכיור אמור להיות תקין עכשיו.‬
‫וככה מתקנים טפטוף קטן.‬
‫הבנתי. זה ממש קל.‬
‫היי, אפשר להכין לך ארוחת בוקר?‬
‫אוליב מתנדבת בבית הספר של עדן,‬ ‫אז יש לי זמן.‬
‫קאל, הלוואי שיכולתי להישאר‬ ‫ולארח לך חברה,‬
‫אבל אני צריך ללכת לעבודה.‬
‫הבוס בן ה-22 שלי, שהכינוי שלו הוא "פוטר",‬
‫שוקל למנות אותי כאחראי על מחלקת הקפואים.‬
‫אני שונא את זה שנאלצת לחזור לעבוד כדי‬ ‫לעזור לפרנס אותנו, ושאני לא יכול לעבוד.‬
‫אני רוצה לעזור.‬
‫אני רוצה לצאת...‬ ‫-קאל.‬
‫אתה מיוחד,‬
‫אפילו בקרב נוסעי 828.‬
‫אתה צריך להיזהר.‬
‫אני לא רוצה לאבד בן משפחה נוסף‬ ‫למקום הארור הזה.‬
‫הזוהר הגואל.‬
‫זיק, אני שונאת להיות כאן.‬
‫אני יכולה לבוא להיות איתך במקום?‬
‫היית מנסה לשפץ את המקום.‬
‫ואני אוהב את האסתטיקה הלבנה והמסנוורת.‬
‫ובואי לא נשכח גם את החלק‬ ‫של הידיעה האינסופית על העבר והעתיד.‬
‫הלוואי שיכולתי לספר לך כל מה שיקרה.‬
‫תספר לי.‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫אם אספר לך על העתיד,‬ ‫זה ישנה את ההחלטות שלך.‬
‫אסור לי להשפיע על הרצון החופשי שלך.‬
‫אנחנו יכולים לדבר על העבר.‬
‫זה בטוח, נכון?‬
‫בטח.‬
‫כמה רחוק את רוצה לחזור?‬
‫הרגע ההוא שבו נפגשנו בבקתה?‬
‫או לקודם?‬
‫מה זאת אומרת, "קודם"?‬
‫זוכרת שאנג'לינה ופיט‬ ‫היו באותו צילום כשהיו ילדים?‬
‫כן.‬
‫היו כל כך הרבה רגעים בחיינו שבהם‬ ‫את ואני כמעט נפגשנו מבלי שהיה לנו מושג.‬
‫כמו מתי?‬
‫זירת ההחלקה ברוקפלר, 2007.‬
‫כמעט התנגשת בי,‬
‫אבל ברגע האחרון הצלחת להתייצב.‬ ‫וחלפת על פניי במהירות.‬
‫אתה צוחק.‬ ‫-לא.‬
‫ביום שבו קנית את הקופסה הראשונה שלך‬ ‫עם צבע סגול לשיער.‬
‫הייתי במעבר אחד וקניתי משחת שיניים.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫את יודעת מה באמת מטורף?‬
‫הייתי בנמל התעופה בלילה שטיסת 828‬ ‫הייתה אמורה לחזור, נהגתי במונית שלי.‬
‫איך אתה לא זוכר את זה?‬
‫אספתי נוסעים משדה התעופה כמעט בכל יום.‬
‫עד שטיסת 828 הייתה בכותרות,‬
‫לא זכרתי בדיוק איפה הייתי.‬
‫אבל מכאן, אני יכול לראות הכול.‬
‫את כל ה"כמעטים" שהיו לנו.‬
‫שנינו שמענו את הקול שלך אומר...‬ ‫-תמצא אותה.‬
‫עשית את זה. מצאת אותי.‬
‫סוף-סוף הצלחתי.‬
‫אלוהים, אני אוהב אותך.‬
‫אין לך מושג כמה קשה לא לגעת בך.‬ ‫שאני לא יכולה...‬
‫לכרוך את זרועותיי סביבך ופשוט להרגיש אותך.‬
‫הלוואי שיכולתי לנשק אותך.‬
‫רק...‬
‫זיק.‬
‫מיק, זה לא נראה לך ממש הוגן.‬
‫אף שמכאיב לי לומר זאת, אולי עדיף שאת...‬ ‫-לא, זיק, בבקשה.‬
‫תסתובבי, בבקשה.‬
‫אאוץ'!‬
‫מה זה היה?‬
‫סליחה, הם אמרו לי רק... את אמורה לבוא איתי.‬
‫לפי המערכות שלנו,‬ ‫הייתה לך קריאה הבוקר בשעה 08:14.‬
‫אנחנו צריכים כל פרט.‬
‫מה דעתכם על זה?‬
‫מה דעתכם שאספר לכם הכול‬ ‫על הקריאה הטיפשית שלי‬
‫לאחר שתעזרו לי למצוא היכן נמצא הבן שלי?‬
‫אתה זוכר אותו? צ'רלי?‬
‫הוא נמצא במשפחת אומנה מאז שכלאתם אותי כאן.‬
‫לא ראיתי אותו כבר חודשים.‬
‫תראה, אני מבין שאתה מתוסכל.‬ ‫-אתה חושב שאתה מבין את זה.‬
‫יש לך ילדים?‬
‫עדיין לא. ביום מן הימים.‬
‫אז לא, אתה לא מבין את זה.‬
‫אני שוכב ער כל לילה, וחושב איפה הוא.‬
‫אם הוא נרדם בלי סוג של אור,‬
‫יש לו סיוטים.‬
‫והוא בחיים לא יודה בזה, אבל...‬
‫הוא מצליח להירגע רק כשאני מחבק אותו.‬
‫אני אומר לו, "זה בסדר, צ'רלי.‬ ‫לפעמים כולנו מפחדים מהחושך".‬
‫אני לא יודע אם יש לו מנורת לילה.‬ ‫-תראה, נעשה כל שביכולתנו לאתר אותו, בסדר?‬
‫מה דעתך על זה, מר בטלר?‬
‫אם נפתור את הקריאה שלך,‬
‫אז לוטננט וסקז‬ ‫יקבל אישור לערוך שיחות בשמך.‬
‫אם תפתרו את הקריאה שלי?‬
‫הצוות יפתור את זה.‬
‫מיק, הייתה לך קריאה? מה קורה?‬
‫לא. אין לי מושג.‬
‫מר בטלר?‬
‫הקריאה.‬
‫ראיתי הזמנת עבודה מסחרית.‬
‫סוג כלשהו של עבודת תחזוקה מטעם העירייה.‬
‫לפני כל זה, הייתי איש תחזוקה,‬ ‫איש תחזוקה טוב.‬
‫ראיתי מסמכים כאלה כל הזמן.‬ ‫-בשביל מה זה היה?‬
‫אני לא יודע. משהו נשפך על המסמך.‬
‫אולי דיו?‬
‫האור היה עמום, הייתה תחושה מצמררת.‬
‫אבל הצלחתי להבחין בכמה מספרים.‬
‫שמעת או הרגשת משהו במקרה?‬
‫את המוזיקה.‬
‫כינורות?‬
‫כאילו, מוזיקה קלאסית.‬
‫זה כל מה שאני זוכר.‬
‫בבקשה תפתרו את זה.‬
‫אני צריך למצוא את הבן שלי.‬
‫סליחה, למה אני כאן?‬
‫המנהלת זימר הסכימה...‬
‫לתקופת ניסיון...‬
‫לצוות אותך לווסקז כדי לעזור בפתרון הקריאה.‬ ‫-סליחה, למה אותי? מה קרה לדריאה או לוויקס?‬
‫הם כבר יצאו למשימה, והם לא נוסעי 828.‬
‫טוב, מה עם בן? שנינו יכולים...‬
‫בן ישוחרר מהבידוד,‬
‫אבל את הנוסעת היחידה עם רקע בשיטור.‬
‫אז אתם פשוט תרשו לי לצאת מהדלת...‬
‫החדרת לי שבב איתור, נכון?‬
‫זה ברברי. איך את יכולה?‬ ‫-את רצינית?‬
‫פוליסת ביטוח.‬
‫אם לא תחזרי עד 17:00,‬ ‫גם אם הקריאה מפוענחת וגם אם לא,‬
‫לא תראי יותר את הצד השני של הקיר הזה.‬
‫בסדר.‬
‫לא תאמיני כמה זמן נאבקתי‬ ‫לצרף נוסע ליחידת הקריאות.‬
‫ואנחנו זקוקים לניצחון, אז אל תאכזבו אותי.‬
‫אורות עמומים, כינורות,‬ ‫דיו שפוך וגיבוב של מספרים.‬
‫הצלחנו גם עם פחות מזה.‬
‫זאת הזמנת עבודה מטעם העירייה.‬ ‫מה שאומר שאולי יש לי קיצור דרך אפשרי.‬
‫טוב. הזמן נגמר.‬
‫אבל בן, אתה צריך להיזהר יותר.‬
‫בן, מה אתה עושה?‬
‫בן?‬
‫היי.‬
‫- תעירו אותו -‬
‫- מניפסט -‬
‫שתי אצבעות. עשר אצבעות רגליים.‬
‫32 שבועות.‬
‫אני לא יודעת‬ ‫כמה עוד אוכל להסתיר את זה. אבל...‬
‫עדיין לא.‬ ‫-לא, אני מבינה.‬
‫זה לא נורמלי כאן.‬
‫אבל... הצלחנו להסתיר את זה עד עכשיו.‬
‫מה המרשם יעשו איתי כשהם יגלו שאני בהיריון?‬
‫או גרוע מזה, מה הם יעשו עם התינוק שלי?‬
‫אני מבינה שאת מפחדת.‬
‫ואין לי את כל התשובות בשבילך‬ ‫אבל אני מבטיחה לך דבר אחד.‬
‫את לא תצטרכי להתמודד עם זה לבד.‬
‫ואני לא אספר לאף אחד עד שתהיי מוכנה.‬
‫תסלח לי. אני עם מטופלת!‬
‫בואי איתי מיד. זה בן.‬
‫בסדר. תישארי כאן כמה זמן שתרצי. בסדר?‬
‫ניסיתי להוציא אותו מזה‬ ‫אבל הוא כאילו בטראנס.‬
‫אף פעם לא ראיתי קריאה כזאת קודם.‬
‫כתוב, "תעירו אותו".‬ ‫יש משהו שתוכלי לתת לו כדי להוציא אותו מזה?‬
‫אני לא חושבת שאנחנו אמורים לעצור אותו.‬ ‫הוא אמור לסיים את זה.‬
‫נראה לך שהוא יסיים בתוך שתי דקות?‬ ‫עליי לפקח על יחידת הקריאות.‬
‫זימר דורשת שאעקוב אחר כל מהלך שלהם.‬ ‫-ברור שזה עניין של יחידת הקריאות.‬
‫אני אשגיח עליו.‬ ‫אוודא שהוא בסדר כשהוא יסיים.‬
‫אני משאיר אותך לבד באזור מוגבל,‬
‫וסומך עלייך שתחזירי אותו לחדרו.‬ ‫אל תגרמי לי להתחרט.‬
‫הרבה דברים מוטלים על הכף היום.‬
‫מיקי מאוס, טוב לראות אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫עבר... אני אפילו לא יודע כמה זמן.‬
‫רציתי להזמין אותך לחג אצל משפחת וסקז,‬ ‫אבל ג'רד...‬
‫טוב, כן, לא.‬
‫רק רגע.‬
‫אתם שניכם...‬ ‫-בחייך, אחי.‬
‫אל תתחיל.‬ ‫-החגים לא היו אותו דבר בלעדייך.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אז מה קורה?‬
‫קודם כל, אתה נראה מצחיק מאחורי השולחן.‬
‫תכף הפנים שלך ייראו מצחיק.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫באת כל הדרך לברונקס כדי ללעוג לי, או מה?‬
‫קיווינו שתוכל לעזור לנו לאתר עסק‬
‫אבל יש בעיה קטנה.‬ ‫יש לנו רק כמה מספרים שתוכל להיעזר בהם.‬
‫אנחנו מקווים שלמאגר הנתונים שלך‬ ‫יש יכולת של גוגל.‬
‫תשאירו את זה לי.‬
‫הודות לדוד ג'רד, הילדים שלי חיים על זה.‬
‫הוא בנה את זה בתוך שבוע. משיגן-יתר.‬
‫איש אשכולות.‬
‫גם לאחיו יש כמה כישרונות.‬
‫ו...‬
‫בבקשה.‬
‫אלה המספרים של החלקות.‬
‫הם מציינים את הבלוקים העירוניים,‬ ‫אבל בתוך הבלוק, יש 15 בתי עסק.‬
‫ובלי מספרים נוספים,‬ ‫לא אוכל לצמצם את זה עוד יותר.‬
‫חמש עשרה. טוב, אנחנו צריכים לזוז.‬ ‫אין לנו שפע של זמן. אבל תודה.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫היי. תשמור על עצמך.‬
‫ואז אתמול בלילה, סריקת המוח של האנה‬ ‫הראתה שהקריאה שלה הסתיימה סוף-סוף.‬
‫ואני רק...‬
‫אני מודאגת שזאת קריאה נוספת‬ ‫שאבדה כי היא לא נפתרה.‬
‫מי יודע מה זה אומר‬
‫עבור סירת ההצלה שלנו.‬
‫אני כנראה יכולה לספר לך‬ ‫כי אתה לא ממש שומע אותי‬
‫אבל פולי, היא בהיריון, בן.‬
‫החיים כאן כל כך אכזריים וקשים, ו...‬
‫ואני ממש שמחה שחזרת.‬
‫בן? היי. בן? היי, בוא הנה.‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫סאנבי.‬ ‫-כן.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫בסדר. אז בינתיים, אין לנו שום קצה חוט.‬
‫וזאת הייתה, מה? תחנה מספר תשע?‬
‫רק חצי מהם זיהו אותי, ואני מצטטת,‬ ‫כ"פריקית 828", אז זה טוב.‬
‫בצד החיובי, זמננו הולך ואוזל.‬
‫זה בולשיט.‬
‫מה אם הסיבה היחידה שג'ו קיבל את הקריאה,‬ ‫הייתה מפני שהוא איש תחזוקה?‬
‫הוא היה יכול ממש לעזור לנו‬ ‫לדעת מה לחפש בחנויות האלה‬
‫אם הוא היה כאן איתנו.‬
‫אני לא מבינה למה זימר חושבת‬ ‫שאני יכולה לפתור קריאה של מישהו אחר.‬
‫ראיתי אותך עושה את זה אלף פעמים.‬ ‫ברצינות, את כמו אגדת קריאות.‬
‫את רואה? הנה היא. מה עכשיו?‬
‫לא, הוא נראה... הרחוב נראה מוכר.‬
‫כמה רחובות לכיוון הזה.‬ ‫אין שם בר שנקרא "מסביב לעולם"?‬
‫נהגנו ללכת לשם בזמנו אחרי משמרות הסיור.‬ ‫-נכון. עם תפריט המשקאות מסביב לעולם.‬
‫כל הבירות ממדינות שונות. הלאגר הליטאי הזה.‬
‫הוא תמיד היה מעולה.‬
‫האמת היא שבדקתי אפשרות לירח דבש בליטא.‬
‫כן.‬
‫אם נפתור את הקריאה של ג'ו,‬ ‫אולי נבדוק אם הבר פתוח.‬
‫יש לנו 20 דקות עד שכלב השמירה הג'ינג'י‬ ‫של זימר יתפוס אותנו.‬
‫טוב, נצטרך רק עשר.‬
‫למנוע מהעולם להגיע לקיצו‬ ‫ולמצוא את הבן של ג'ו‬
‫היו מטרותיי בפתרון הקריאה של ג'ו,‬
‫אבל בירה ליטאית זה גם לא רע.‬
‫"תעירו אותו". להעיר את מי? אותך?‬
‫אין לי מושג.‬
‫זה ברור שחשבתי שזה חשוב.‬ ‫למה המרווחים האלה?‬
‫המרווחים הם...‬
‫שביל.‬
‫שמוביל אותנו ל...‬
‫זה.‬
‫רגע.‬
‫משרדים.‬
‫חדר האוכל.‬
‫אולם הפנאי.‬
‫החולים הנוירולוגים נמצאים שם.‬
‫מעבדות. בן, זאת מפה של מתקן המעצר.‬
‫לא נחכה שיחידת הקריאות תטפל בזה, נכון?‬
‫לא, אנחנו לא.‬
‫כמו שהילדים שלי אוהבים לומר,‬ ‫אנחנו יוצאים לצוד אוצר.‬
‫הדלת הבאה?‬ ‫-אני מקווה שזה המקום הנכון.‬
‫כינורות. זאת התחלה מבטיחה.‬
‫חיכיתי לכם.‬
‫אני חושב שאני יודע בדיוק מה אתם מחפשים.‬
‫אה... כן.‬ ‫-לא!‬
‫מצטער, אדוני. אנחנו לא מחפשים טבעת.‬
‫זהב, חיתוך עגול,‬
‫די פשוט, בטעם טוב.‬
‫היא יפה.‬
‫האמת שנתתי לה פעם טבעת כזאת.‬
‫כן. הבעיה היא שהיא החזירה אותה.‬
‫אוי.‬ ‫-כן.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫ומה שהוא לא מספר זה‬ ‫שהוא בחר יהלום בחיתוך נסיכה.‬
‫אני צודקת?‬
‫כן. ושהוא הגיע לאצבע‬ ‫של החברה הכי טוב שלי במקום.‬
‫את באמת רוצה ללכת לשם?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫לא באתם בשביל טבעות.‬
‫הבנתי.‬
‫טוב, אני גרהאם קרפנטר.‬
‫אז מה אני יכול לעשות למענכם?‬
‫קיבלנו מידע על הפרות אפשריות‬ ‫של החוק העירוני. אנחנו בודקים את כל הרחוב.‬
‫טוב, צינור הגז הראשי של החנות‬ ‫שופץ בחודש שעבר.‬
‫מערכת החשמל תקינה.‬
‫למיטב ידיעתי, אין בעיות מים.‬
‫אבל אתם מוזמנים להסתכל מסביב בעצמכם.‬
‫תודה.‬
‫יש שם מצלמה. כשהיא תפנה שוב,‬ ‫יש לנו שמונה שניות להגיע לקצה המסדרון.‬
‫רגע, איך את יודעת...‬
‫בזמן שאתה חיפשת דרך לצאת מכאן‬ ‫בחודשים האחרונים, אני למדתי את המקום הזה.‬
‫תבדקו בכל חדר.‬
‫בסדר, קדימה.‬
‫בדרך אליכם עכשיו.‬
‫כן. טוב, קיבלתי.‬
‫מישהו בא.‬
‫חכי רגע!‬
‫לכאן.‬
‫אם ימצאו אותנו כאן, בחיים לא ישחררו אותנו.‬
‫אין סיבה שנוסעים יהיו כאן.‬
‫טוב, פשוט תשתף פעולה איתי.‬
‫היי, אכפת לך?‬
‫כן, בערך.‬
‫ואנס, תודה לאל.‬
‫ירדתי לכאן כדי לוודא שאתם סדר,‬
‫ואתם מתנשקים כמו בנשף הסיום?‬
‫חשבנו שאתה אחד השומרים של זימר.‬ ‫-תפסיקו מה שאתם עושים.‬
‫תיערך ספירת פתע מאוחר יותר.‬
‫אם לא תהיו בתאים עד אז,‬ ‫תיכלאו ללא הגבלת זמן.‬
‫ואנס, אם תסיח את דעתו של השומר במסדרון,‬
‫נפתור את העניין מהר יותר‬ ‫ונחזור לדרגשים שלנו.‬
‫היי, אני חושב שהסורק כאן מקולקל.‬ ‫אתה יכול לבדוק?‬
‫כן, אדוני.‬
‫כל הסוהרים. סגר בשעה 19:00.‬
‫אז...‬
‫האורות כאן אף פעם לא מתעממים?‬
‫פעם נוספת, התשובה היא לא.‬
‫בדקתם את החשמל, את הגז, את המים,‬
‫אפילו את אספקת הדיו למדפסת,‬
‫ואני מטיל ספק אם זה בתחום הפיקוח העירוני.‬
‫תודה על סבלנותך.‬
‫את חושבת שזאת החנות הלא נכונה?‬ ‫-זאת בטח הנכונה.‬
‫היא היחידה שבה הושמעה מוזיקה קלאסית.‬ ‫-הוא גם קלע במדויק לסגנון הטבעת שלך.‬
‫או מה שחשבתי שהוא הסגנון שלך.‬
‫היא הייתה מושלמת.‬
‫מה עשית איתה, בכל מקרה?‬
‫עם הטבעת שלך?‬
‫היא עדיין אצלי.‬
‫אם את חושבת שזאת החנות הנכונה,‬ ‫כדאי שנתקשר לאוליב, לא?‬
‫נבקש ממנה לבדוק אם יש מידע בלוחות.‬
‫תראו אותך, מר יחידת קריאות. לך על זה.‬
‫ג'רד?‬ ‫-היי.‬
‫ניסיתי להתקשר לאוליב, אבל היא לא ענתה.‬
‫אבא ריסק את הטלפון שלה. זה לא חדש.‬
‫טוב, יש לי קול מוכר בשבילך. חכה רגע.‬
‫היי, זאת אני.‬
‫היי, יצאת שוב?‬
‫לא בדיוק.‬
‫סיפור ארוך.‬
‫אני צריכה שתחפש‬ ‫מידע כלשהו על ג'ו בטלר. 29-סי.‬
‫טוב. בואי נראה.‬
‫במקור הוא מקרוליינה הדרומית.‬
‫יש לו ילד.‬
‫אשתו מתה לפני כמה שנים.‬
‫לא היה להם קל.‬ ‫-אל תשכחי את הדיו או את האורות.‬
‫יש משהו על הלוחות על דיו או זפת או בוץ?‬
‫או מיתולוגיה כלשהי על אורות עמומים?‬
‫קבלנים? טופס?‬ ‫ככל שאני מדברת יותר, זה נשמע בלתי אפשרי.‬
‫כן. מצטער, אני לא רואה שום דבר על הלוחות.‬
‫בקריאה שלך היה משהו נוסף?‬ ‫-היא לא שלי. היא של ג'ו.‬
‫הוא ממש צריך שנפתור אותה‬ ‫כדי שיוכל לאתר את הבן שלו.‬
‫אוי.‬
‫הלוואי שהייתה דרך להיכנס לראש שלו.‬
‫עזרו לי! הצילו!‬
‫דודה מיק, זוכרת שסיפרתי‬ ‫שראיתי את הקריאה של בת'אני לפני כמה ימים?‬
‫כן.‬ ‫-מה אם אוכל לעשות את זה שוב?‬
‫להיכנס בכוונה לקריאה של מישהו אחר?‬ ‫אתה יכול לעשות את זה?‬
‫אין לי מושג, אבל אני יכול לנסות.‬
‫- 29 איי-בי-סי -‬
‫ראית משהו חדש?‬
‫הייתה לי תחושה של קריאה‬ ‫אבל היא הייתה ריקה לגמרי.‬
‫זה חדש.‬
‫הפעילות המוחית שלו מעידה שהייתה לו קריאה.‬
‫תדפיס את הסריקות שלו.‬ ‫אדבר על זה עם ד"ר באל.‬
‫היי, אתם עדיין איתי?‬ ‫-כן.‬
‫עשיתי זאת. הייתי בקריאה של ג'ו.‬
‫קאל, זה מדהים. איך?‬
‫אני לא יכול להסביר אבל הרגשתי שזה דחוף.‬
‫ראיתי את הדיו ואת פיסת הנייר‬ ‫ואת האור העמום, אבל הוא לא נשאר עמום.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫זאת הייתה נברשת ישנה מעל דלפק הקבלה.‬
‫הנורות האירו כל כך חזק עד שהן התפוצצו.‬
‫נבדוק את זה. תודה.‬ ‫אתה מדהים. קדימה, דרקונים!‬
‫ואחרי שאיבדתי עוד חמש שנים מחיי‬ ‫על שומרים ועל החמצות...‬
‫זה אמור להיות האיקס.‬
‫הוא יצטרך לטפל בעוד אחד.‬
‫איך ניכנס?‬ ‫במנעול של ארבע ספרות יש 9,999 אפשרויות.‬
‫בעצם, 10,000.‬
‫קריאה?‬ ‫-לא, השתמשתי באוזניים שלי.‬
‫אני מקישה קוד למעבדה שלי בכל יום.‬ ‫התרגלתי לצלילים.‬
‫הייתי מנשק אותך אבל כבר עשיתי את זה.‬
‫אלוהים.‬
‫דיילי.‬
‫נהדר. חזרתם.‬
‫הייתה שם נברשת?‬
‫אם הייתה, זה היה לפני יותר ממאה שנה.‬
‫המערכת כולה מושבתת.‬
‫בחייכם. העירייה השביתה‬ ‫את המערכת הזאת בשנות ה-30.‬
‫בלתי אפשרי שהיא תפיק ניצוץ מכל סוג שהוא.‬
‫לא, הוא צודק.‬
‫תקשיבו, ילדים, אני משתף פעולה אתכם‬ ‫כבר שעות, אבל זהו. זה הזמן לעשות לזה סוף.‬
‫אין מצב שהמערכת הזו מסוגלת להאיר משהו.‬ ‫-הקריאות אינן פשטניות.‬
‫אנחנו אמורים לשים לב ליחידת הכוח,‬
‫מה שאומר, מר "אני ביחידה הקריאות‬ ‫כבר שמונה חודשים", שאנחנו...‬
‫נעקוב אחר החוטים.‬
‫אני אבדוק בקומה התחתונה.‬
‫מה? אתם צוחקים עליי.‬
‫אין שום דבר שם למטה.‬
‫ביל, אתה בסדר?‬
‫מה קרה לו? איך הוא הגיע לכאן?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫טוב, אנחנו יודעים‬ ‫שאחרי שקאל נגע בזנב המטוס,‬
‫הוא ראה את דיילי בזוהר.‬
‫ודיילי רצה שקאל יישאר שם.‬
‫ואז הוא הופיע לכמה שניות במטוס ביוריקה.‬
‫ואז הוא שוב נעלם. כנראה בחזרה לזוהר.‬
‫זה מוביל אותנו לשאלה המקורית שלנו.‬
‫איך הוא הגיע לכאן?‬
‫סימני החיים שלו תקינים לגמרי.‬
‫הכניסו אותו לתרדמת כמו את העצורים?‬
‫לא, לא לפי הגיליון הרפואי שלו.‬
‫הם מחזיקים אותו מורדם‬ ‫כדי להקל על המעקב אחר הפעילות המוחית שלו.‬
‫סאנבי.‬ ‫-מה?‬
‫הקריאה שלי.‬
‫"תעירו אותו". אנחנו חייבים להעיר אותו.‬
‫ייתכן שיש לו מידע על הזוהר. ביל!‬
‫הוא לא קטטוני. פוצצו אותו בחומר הרדמה.‬ ‫-חייבים לגרום לו לדבר.‬
‫מישהו יכול להגיע בכל רגע.‬ ‫ביל, אתה שומע אותי?‬
‫סיפרתי לך פעם מה הסרט האהוב עליי?‬
‫"חומות של תקווה"? "המפגש"?‬
‫לא, "ספרות זולה".‬
‫וואו, נחמד לראות פרצוף מוכר. שלום.‬
‫אנג'לינה, את בחיים?‬
‫אני הבאתי אותך לכאן?‬
‫נראה שאנחנו תמיד מוצאים את הדרך זה אל זו.‬ ‫אנחנו מחוברים, קאל.‬
‫לא, אני ממש לא רוצה‬ ‫להיות בשום מקום בקרבתך.‬
‫ביל!‬
‫אתה יכול לראות אותי?‬
‫תודה לאל.‬
‫בסדר. אתה תהיה בסדר, טוב?‬
‫עכשיו, אתה זוכר משהו‬ ‫על הזוהר או איך הגעת לכאן,‬
‫או מתי הגעת לכאן?‬
‫הוא מנסה להגיד משהו. היי, אל תמהר. לעזאזל.‬
‫הנוסעים נדרשים לסרוק את תגי הזיהוי‬ ‫ולשוב ל...‬
‫ואנס הזהיר אותנו שזה יקרה.‬
‫אני לא יכול לעזוב אותו.‬ ‫-לא.‬
‫אם יתפסו אותנו כאן,‬ ‫יכניסו אותנו לבידוד למי יודע כמה זמן.‬
‫ואז לא נועיל לדיילי או לאף אחד.‬ ‫-זו קריאה. יש להעיר אותו.‬
‫כבר עשינו את זה.‬ ‫וכדי לעשות יותר, עלינו לעזוב.‬
‫בסדר.‬ ‫-בן. עכשיו.‬
‫אנחנו נחזור, בסדר? אני מבטיח לך.‬
‫בן. בוא נלך.‬ ‫-אני מבטיח לך.‬
‫תראי, אני לא נותן לך רשות להיכנס לכאן,‬
‫אז בואי נעשה סוף להצגה הזאת.‬
‫הקיר הזה תמיד היה כאן?‬ ‫-שמעת אותי?‬
‫את צריכה לחזור עם צו.‬
‫אני בטוחה שקבלן יבחין שזה קיר מזויף.‬
‫מיק, תיזהרי.‬
‫קום!‬
‫אלוהים, זו רשת סחר בבני אדם.‬
‫כולם בסדר? אתם בטוחים עכשיו, בסדר?‬
‫אבא!‬ ‫-צ'רלי?‬
‫אני חושבת שהקריאה של ג'ו הצילה את בנו.‬
‫הוא יצר להם זהויות חדשות לגמרי.‬
‫זייף מסמכי אימוץ ותעודות לידה.‬
‫עליתם על זה בדיוק בזמן.‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫הילדים חשבו שהם יוצאים למחנה.‬ ‫הם לא ידעו מה עומד לקרות.‬
‫ניסינו לתפוס את הרשת הזו כמעט שנה.‬
‫עכשיו היא נחשפה.‬ ‫עבודה טובה. אנחנו נמשיך מכאן.‬
‫תקשיבי. שירותי הרווחה‬ ‫שלחו אותו למשפחה. את לא מבינה את זה?‬
‫שלחנו אותו לכמה משפחות.‬
‫ברגע שהם גילו שאביו היה בטיסת...‬
‫אני מבטיחה שבאופן אישי‬ ‫אעשה כמיטב יכולתי למצוא לו בית מתאים.‬
‫אני יכול לגור עם אבא שלי?‬ ‫הוא הבית המתאים בשבילי.‬
‫היי, אבא שלך כל כך אוהב אותך.‬
‫אני יודעת, כי יש לו תמונה שלך ליד הלב שלו.‬
‫באמת?‬
‫היי, אתה יודע מה אבא שלך אמר לי?‬
‫הוא אמר שאתה עוזר לו‬ ‫בכל פעם שהוא מפחד מהחושך. אתה עוזר לו.‬
‫כן, אני אומר, "זה בסדר, אבא.‬ ‫כולנו לפעמים מפחדים מהחושך".‬
‫והוא מרגיש יותר טוב.‬
‫אנחנו נדאג לשלוח אותו למשפחה‬ ‫שאוהדת את נוסעי 828.‬
‫אני אדאג לזה.‬
‫היי, אתה תהיה בסדר, צ'רלי. אני מבטיח לך.‬
‫בוא הנה. בוא אליי, חבר.‬
‫בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-אני בהיריון. לפעמים יש לי סחרחורת.‬
‫נפגעת? קיבלת מכה...?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫- באל, סאנבי -‬
‫את נראית נהדר.‬
‫- סטון, בן -‬
‫פספסתם את ספירת הפתע,‬
‫אבל אני מקווה שנהניתם בעולם בחוץ היום.‬
‫בהחלט.‬
‫פתרנו את הקריאה שלך.‬
‫זה אומר שתבררו בקשר לבן שלי?‬ ‫-הם יעשו עבורך משהו אפילו יותר טוב.‬
‫בוא איתנו. נספר לך כל מה שאתה צריך לדעת.‬
‫הוא היה קצת נסער,‬
‫אבל אין לו מושג באיזו סכנה הוא היה.‬
‫הקריאה שלך הצילה את חייו.‬
‫צ'רלי.‬
‫צ'רלי. אלוהים. ילד שלי.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫גם אני התגעגעתי אליך, אבא.‬ ‫תראה, יש לי שן מתנדנדת.‬
‫ותנחש מה?‬ ‫אני אוכל לבקר אותך כל הזמן עכשיו.‬
‫משפחת האומנה החדשה שלי אמרו‬ ‫שיביאו אותי לביקורים בכל פעם,‬
‫עד שאוכל לגור איתך שוב.‬
‫יש להם את המשחק הזה.‬
‫וקיילב, גם הוא היה ילד אומנה.‬
‫הוא אומר שיש לו מנורת לילה נוספת בשבילי.‬
‫הוא מפחד מהחושך לפעמים, בדיוק כמוני וכמוך.‬
‫חבר, מה שקרה היום הוא תזכורת.‬
‫החושך לעולם לא נמשך לנצח.‬
‫היה לך יום מטורף.‬
‫כן, הייתי שוב בלשית.‬ ‫יכולתי להביא תועלת ממשית.‬
‫כן, נכון.‬
‫זיק, זה הרגיש טוב.‬
‫הרגשתי כל כך טוב לחזור לשם, ולעשות את זה.‬
‫ובתור תודה, הם כלאו אותי כאן בחזרה.‬
‫זה מבאס, מה?‬
‫אל תתמקדי בהשפעה של הרעים עלייך.‬
‫תתמקדי בהשפעה שיש לך על הטובים.‬
‫לכן אני אוהבת אותך.‬
‫אתה תמיד יודע בדיוק מה להגיד.‬
‫לפעמים מילים לא מספיקות.‬
‫אני ממש צריכה חיבוק עכשיו.‬
‫הייתי מחבק אותך לו יכולתי.‬
‫אתה יכול לפחות להגיד לי שהכול יהיה בסדר?‬
‫מיק?‬
‫היי, כן, תיכנס.‬
‫היי.‬
‫עדיין לא יצא לי להודות לך על היום.‬
‫לא יודע. לעבוד איתך ביחד ככה,‬ ‫זה הזכיר לי את הזמנים מפעם.‬
‫הבאתי לך משהו מהעבר.‬
‫כן, זאת לא הטבעת.‬
‫בסדר. זה טוב.‬ ‫-כן.‬
‫הו!‬
‫נחמד.‬
‫בבקשה.‬
‫שלום, ליטא.‬
‫לחיים.‬
‫היי!‬
‫ראיתי את האור שלך דולק. את בסדר?‬
‫כן. האמת היא שראיתי אותו היום.‬
‫את מי?‬ ‫-את הנבחר השני.‬
‫הוא שמח לראות אותך?‬
‫לא ממש.‬
‫הוא לא מבין.‬
‫אבל הוא יבין.‬
‫הוא יבין.‬
‫אני חושב שזה המטע. תודה.‬
‫את.‬
‫...שזאת ילדה. אני לא בטוחה אבל...‬
‫לעזאזל.‬
‫אני שמח שאנחנו באותו צד.‬
‫היינו צוות די מוצלח היום.‬
‫אז, איזה מידע, לדעתך,‬ ‫דיילי הביא איתו מהזוהר?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אבל אם למדנו משהו,‬ ‫זה שאף אחד לא חוזר משם בידיים ריקות.‬
‫חשבתי שתרחמי עליי.‬ ‫-אני לא יכולה.‬
‫את טובה מדי.‬ ‫-בוא נראה. מה המהלך הבא שלך? אני סקרנית.‬
‫אני מבולבל לגמרי.‬
‫רוצים לומר לי למה הוא התעורר כל כך מהר?‬
‫מה העניין?‬
‫קדימה. תוציא את זה החוצה.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬