EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Kledet du ble svøpt i da du var nyfødt. -Moren din ligger for døden.
Jeg følte det. Du kan ikke stoppe det.
Herre...
Du er som meg, Pietro.
Den kaller oss til kamp.
...som våker over oss og viser oss vei.
Kjemp ved vår side.
-Fordi du er sønnen min. -Tro på meg.
Måtte motet lede oss! Måtte troen brenne i oss!
Det er strengt forbudt å selge mat...
...skaffe mat...
...hjelpe...
...og snakke med kvinner uten en mannlig ledsager.
Alle som er skyldige i å bistå en heks
vil bli forfulgt, torturert og henrettet,
slik det står skrevet i loven.
Alle som sitter på informasjon
om den unge heksen ved navn Ade Bruno,
av ukjent far,
og unnlater å rapportere det, vil bli henrettet umiddelbart.
Så er det sagt.
Tiden er inne, Ade.
Når månesyklusen er ferdig...
...vil den utvalgtes krefter vekkes.
Kongerikenes bok...
...vil bli dekryptert.
De rasende vil våkne.
Og alt begynner på nytt.
Det er min feil at boken er i Benandantis hender.
Vi får den tilbake, Ade.
Jeg frykter at de ledes av en som er mye mektigere enn dem.
Marzio Oreggi.
Han er etterfølgeren til De rasende.
Skal vi beseire ham, har vi ikke råd til å nøle.
Og glem aldri
at den første og største kraften...
...er å vite hvem du er.
Gud!
Du forlot meg.
Jeg var ikke verdig din tillit!
Så jeg ber deg om å tilgi meg
hvis veien jeg velger ikke er den du hadde vist meg.
Gud!
Far.
Jeg klarte ikke å redde henne.
Jeg har fått en ny sjanse.
Og jeg skal ikke mislykkes.
Vi kan få henne tilbake, Pietro.
-Vi kan få henne tilbake. -Hva snakker du om?
De døde kommer ikke tilbake.
En visdom større enn vår egen har omfavnet saken.
Boken...
Der!
Vi kan krysse grensen mellom liv og død.
Vi kan møte henne igjen.
Du må bli hos meg.
Bli hos meg.
Ikke la meg være alene på denne reisen.
La oss dra hjem.
Jeg er sulten.
Det er nok. Jeg drar til landsbyen.
Hørte du ikke dekretet? Det er forbudt. Vi kan ikke gå ut.
Ingen vil gi oss mat lenger.
Vær så god. Spis.
Det er motbydelig.
Beklager, jeg lærer fortsatt.
-Er du sikker på at det ikke er giftig? -Ja.
Jeg tror det.
Vi klarer oss selv.
De kan ikke hindre oss i å jakte.
-De ikke kan holde oss innelåst her. -Denne ser ikke giftig ut.
La oss finne det ut.
Pietro!
Det kysset...
...varte ikke engang en dag.
Jeg er lei for det.
Jeg har aldri vært så forvirret i hele mitt liv.
Jeg er så rådvill.
Heter all forvirringen Ade?
Nei.
Ikke bare det.
Husker du da vi var barn?
Da moren din leste om Tristan og Isolde?
Jeg tenkte det var vår hemmelighet.
Cesaria.
Ikke vær redd.
Jeg vil aldri såre deg.
Faren din vil at du skal se på våpnene Spirto forbereder.
Faren din trenger deg.
Ikke sår ham.
Hva skal jeg se på?
Jeg vet ikke.
Det ser ut som vanlige våpen.
Ja.
Men ekstremt skarpe.
Hans eminense skal velsigne dem på vertshuset i kveld.
Hans eminense?
Kardinal Oreggi.
Det er han faren din ga hekseboken til.
Den eneste som kan åpne den.
Går det bra?
Jeg vet ikke.
Faren din ba meg passe på våpnene.
Det er en stor ære.
Han sier at jeg kan bli en Benandante i kveld.
Du virker ikke så glad for det.
Har du noensinne ønsket deg noe, og idet du fikk det,
ble du usikker på om det var rett for deg?
Jeg har ombestemt meg så ofte den siste tiden
at jeg ikke vet hva som er riktig lenger.
Har du møtt den jenta igjen?
Persepolis?
Ja!
Nei.
Kanskje hun har nyheter om Ade.
Jeg vet ikke. Jeg redd for å møte henne nå.
Jeg forstår.
Men hvis du ser henne,
må du si at jeg...
Hva?
Ingenting.
Ikke si noe.
Jeg vet jo ikke hvem den jenta egentlig er.
-Hvem er det? -Det er meg.
-Er det sant at du vil bli en Benandante? -Du kan ikke bli her.
Hva skjer med oss da?
Gift deg med meg.
Da gjelder ikke forbudet lenger.
Jeg vil ta det fra deg og gjemme det.
Det har du alt gjort.
Sante fikk våpnene polert.
I kveld skal en kardinal velsigne dem på vertshuset.
Hans eminense Oreggi.
Han har boken.
De sier han er den eneste som kan åpne den.
Vi må til vertshuset.
Vi skal gi Sante det han fortjener.
Det er for farlig. Det er lite plass og bare én inngang.
Vi drar når månen står høyt, rett før soloppgang.
Vi følger etter Oreggi når han er alene.
Finner ut hvor han har boken og tar den tilbake.
Hva med Sante?
-Boken er hovedprioritet. -Hva med kvinnene i fare?
Vi er alle i fare.
Du vil vinne én kamp, målet mitt er å vinne krigen.
Målet mitt er å kjempe for det rette.
Det rette er ikke alltid det gode.
Forbered dere.
Det er et viktig oppdrag.
Så du ham?
Hvem?
Vær så snill.
Hvordan har han det?
Han virket...
...bekymret.
Nevnte han meg?
Nevnte han meg eller ikke?
Ja.
Hva sa han?
Fortell!
Han sa at han ikke vet hvem du er.
Ade?
Hun forstår ingenting.
Du må ikke si sånt.
Jeg var ingenting før jeg møtte Tebe.
Broren min hadde nettopp dødd,
og jeg ville møtt samme skjebne. Jeg visste ikke hvem jeg var.
Vet du hva det betyr å være kvinne...
...og føle at du ønsker noe mer? Og derfor fortjener å dø?
Hun ga meg gaven til å være meg selv.
Jeg vil aldri forråde henne.
Men den mannen er skyldig.
Han drepte moren min og vil drepe Ade.
Jeg vet det er vanskelig.
Men må vi akseptere det vi ikke forstår for kjærligheten.
Kan jeg beholde den?
-Hvor er dukken? -Jeg reparerer den.
Lille fugl!
Lille fugl...
Nei! Lille fugl, ikke dø!
Så du kan også føle døden før den inntreffer.
Ikke vær redd.
Bare de mektigste forstår mysteriet som binder livet til døden.
Du har en stor gave.
Bruk den. Jeg kan hjelpe deg.
-Hvem er du? -Jeg er Marzio Oreggi.
Og vi er likere enn du tror.
Jeg kjente Oreggi.
Han sa jeg var lik ham. Hvorfor det?
Hva har du sett?
Jeg var barn.
En fugl fløy i luften, jeg så på den og den døde.
Oreggi visste at jeg hadde drept den.
Barnet, kvinnen i tårnet, Pietros mor,
jeg drepte dem alle, og dere tør ikke si det til meg.
Nei. Det er ikke sant.
Døden vil alltid komme.
Alle vet hvordan døden virker.
Men å forstå livets gang er mye mer komplisert.
Du reddet Byene.
Du lærer å beherske livets kraft.
-Hvorfor sa han at jeg er som ham? -Ikke hør på stemmen hans.
Du bringer ikke død. Tvert imot, du kan redde alle.
Men bare hvis du våger å velge lyset.
Ade, du kan stanse De rasende for godt.
Hvis jeg ikke kjenner meg selv, hvordan kan jeg hjelpe andre?
Tro meg, du gjør det allerede.
Hun er veldig opprørt.
Hun husker at hun møtte ham som barn.
-Fortalte du henne noe? -Nei.
Øyeblikket er nesten her.
Hun må ikke nøle.
Tror du han vil gjenkjenne henne?
Jeg vet ikke.
Valente.
Valente!
-Hvor skal du? -Valente har gått ut.
Jeg vet ikke hva han skal. Dukken var kledd som en Benandante.
Han har ikke dratt, han vet ikke om tunnelen.
Jo, han så den. Han har ventet på rett øyeblikk.
Du kan ikke dra alene.
Han er alt jeg har igjen.
Jeg sverget å beskytte ham.
Jeg har mistet alt. Jeg kan ikke miste ham.
Vi er klare.
Du ville vært en perfekt leder for Benandanti.
Det er synd at du er kvinne.
-Valente har gått ut. -Buen hans er borte.
Hva har du fylt hodet hans med?
-Når dro han? -Jeg vet ikke.
Han er bare en liten gutt uten krefter. Hvor har han dratt?
Dukken var kledd som en Benandante,
-med en pil gjennom hjertet. -Sante.
Han har dratt til vertshuset.
Det er ikke alt. Ade fulgte etter ham.
-Kom, Janara. -Jeg blir med dere.
Gjør som du vil.
Tiden er inne.
Hvorfor blir du med hvis du ikke er enig?
For å forstå.
For å vite.
I morges ville jeg dra tilbake til studiene i Roma, men så...
Jeg vet hvem faren min var.
Jeg må forstå hva som skjer.
Hva det er som forandrer ham.
Kom inn.
Vær så snill.
For bryet.
Takk.
Kom deg vekk! Kom igjen.
Vent på oss hjemme.
Han er her.
Reis deg, Sante.
-Dette er... -Sønnen din, Pietro.
Sjelen din er stor.
Makten din er stor.
Det bringer glede til et urolig hjerte å se dere.
Benandanti...
...en utpost mot heksenes ondskap.
Dere er øynene mine...
...når dere finner dem.
Og beina mine...
...når dere jager dem.
Armene mine...
...når dere pågriper dem og forviser dem fra denne verden.
Jeg salver dere som min hær.
Men hjertene deres må ikke tvile.
For dere vil bevitne...
...obskure sannheter, ukjente krefter.
Og dere, de fremste blant de dødelige...
...vil stå ved min side.
Og gjennom lederen deres,
vil dere oppdage grensen som skiller...
...liv og død.
Ta den på.
Brystplaten vil beskytte hjertet ditt, livets senter.
Og dette er...
...våpenet ditt.
En eldgammel og mektig dolk som vil krysse dødens grense.
Far!
Valente!
Heksene er her.
Kom deg vekk herfra!
Etter dem.
Etter dem!
Den veien!
Vi deler oss!
Kom igjen.
Stopp!
Du er Spirto, ikke sant? Persepolis er vennen min.
La oss gå.
Du ville drepe meg.
Ikke rør ham!
Det er ingen her.
Ade...
Kom.
Kom til meg.
Der borte!
Slipp meg!
Kom igjen, Ade!
Valente! Kom hit!
Kom!
Skynd deg!
Ta sverdet og slå i bakken!
Valente!
Leptis!
Leptis, nei!
Vi må dra!
Hva med de andre?
Ikke rør ham!
-Det haster ikke. Vi har alt vi trenger. -Slipp meg!
Jeg lovte mor å beskytte ham.
-Vi hadde ikke noe valg! -Du løy. Du sa vi alltid må stå samlet!
-Du løy! -Nå er det nok!
Du er ikke den eneste som har mistet noen!
Vi gjorde det vi gjorde for å redde deg.
Sikre huset.
Hold vakt hele natten.
Leptis!
Jeg kjente moren din.
Hun var vakker og snill.
Men naiv og sta.
Jeg skylder henne mye.
Jeg begynte å praktisere magi med henne.
Jeg kan lære deg om du vil.
Jeg har ingen krefter.
Ade har.
Snart kan jeg gi krefter til hvem jeg vil.
Ikke som de som vokter den nidkjært.
De som følger meg vil få store krefter.
Du er veldig lik henne.
Jeg kan få deg ut herfra hvis du tar meg med til Ade.
Jeg vil sørge for at dere alltid er sammen.
Bare si hvor hun er.
Jeg skal drepe Sante.
Og så skal jeg drepe deg.
Greit.
-Kom igjen! -Opp med farten.
Hun snakket ikke.
Det spiller ingen rolle. Vi har alt vi trenger for å fange heksen.
Spre nyhetene.
De blir henrettet etter Lysfestivalen i morgen.
Gutten også?
Sa ikke vår Herre Jesus Kristus: "La de små barna komme til meg"?
Bare denne nøkkelen kan åpne fangehullet.
Bruk den fornuftig.
Snart får jeg tilbake Ade...
...og du får se kona di igjen.
Skal dere drepe en guttunge?
-Du så det selv. Vi må gjøre det rette. -Jeg vet ikke hva som er rett.
Jeg vet at å drepe en guttunge er galt. Og det gjør du også.
Du har noe i ansiktet.
Ade...
Ikke gråt, kjære datter.
Jeg er her.
Tekst: Silvia Alstad