A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
A zsák, ami körbevett és megvédett születésedkor.
Az anyád haldoklik.
Éreztem, Pietro. Meg fog halni, nem állíthatod meg.
Uram...
Olyan vagy, mint én, Pietro.
A sorsunkra hív.
...ki vigyáz ránk, és vezet minket...
Segíts minket a harcban!
Mert te vagy a fiam.
Higgy bennem!
A bátorság vezessen! A hit égjen bennünk!
Szigorúan tilos
ételt értékesíteni...
ételt adni...
segíteni...
és beszélni egyedül,
férfi kíséret nélkül lévő nővel.
Akit boszorkány segítésén érnek...
arra üldözés...
kínzás és kivégezés vár,
a hatályos törvények szerint.
Bárki, aki visszatart információt...
egy Ade Bruno nevű fiatal boszorkányról...
apja ismeretlen...
és nem jelent róla...
azonnal kivégzendő.
Hallottátok.
Közeleg az idő, Ade.
Amikor a holdciklus véget ér...
felélednek a kiválasztott erői.
A királyságok könyve...
megfejtésre kerül.
A Dühösek felébrednek.
És minden újrakezdődik.
Az én hibám, hogy a könyv a Benandanti kezében van.
Visszaszerezzük, Ade.
De attól tartok, valaki sokkal erősebb vezeti őket.
Marzio Oreggi.
Ő itt a Földön a Dühösök örököse.
Ha le akarjuk győzni, nem habozhatunk.
De sose feledjétek,
az első és legerősebb hatalom,
tudni, hogy kik vagytok.
Istenem!
Elhagytál engem!
Nem érdemeltem meg a bizalmad!
Ezért könyörgöm, bocsáss meg...
ha nem az általad mutatott utat választom.
Istenem!
Apám!
Nem tudtam megmenteni.
Kaptam még egy esélyt.
És most nem vallok kudarcot.
Újra láthatjuk, Pietro.
- Újra láthatjuk. - Miről beszélsz?
A holtak nem térnek vissza.
A miénknél nagyobb bölcsesség támogatja ügyünket.
A könyv...
Az!
Átkelhetünk az élet és a halál határán.
Újra látni fogjuk!
Maradj velem!
Ne hagyj egyedül ezen az úton!
Menjünk haza!
Éhes vagyok.
Elég volt! Bemegyek a faluba.
Nem hallottad a rendeletet? Tilos. Nem mehetünk ki.
Senki sem fog élelmet adni.
Tessék.
Egyél!
Undorító.
Bocs, még gyakorolok.
- Biztos, hogy nem mérgező? - Persze.
Azt hiszem.
Egyedül is boldogulunk.
Vadászni még tudunk.
És nem zártak be minket ide.
Nem tűnik mérgezőnek.
Derítsük ki!
Pietro!
Úgy látszik, az a csók...
Az a csók egy napig se tartott.
Figyelj, Cesaria, sajnálom.
De sosem voltam ennyire zavarodott egész életemben.
Egyszerűen nem értem.
És ennek a zavarnak Ade a neve?
Nem.
Nem csak.
Emlékszel, mikor kicsik voltunk?
Anyád Trisztán és Izoldát olvasott nekünk?
Azt hittem, a mi titkunk.
Cesaria!
Ne aggódj!
Sosem bántanálak.
Az apád azt akarja, nézd meg Spirtónál a fegyvereket.
Szüksége van rád.
Őt legalább ne bántsd!
Mit nézzek?
Nem tudom.
Normális fegyvereknek tűnnek.
Igen.
De rendkívül élesek.
Az eminenciás ma este megáldja őket a kocsmában.
Milyen eminenciás?
Oreggi bíboros.
Neki adta apád a boszorkányok könyvét.
Csak ő tudja kinyitni.
Jól vagy?
Nem tudom.
Az apád megkért, hogy vigyázzak a fegyverekre.
Nagy megtiszteltetés.
Azt mondja, talán ma este Benandante lehetek.
Úgy tűnik, nem örülsz nagyon.
Volt, hogy vágytál valamire, de mikor megkaptad volna,
nem tudtad, tényleg jó-e neked?
Mostanában olyan sokszor meggondoltam magam,
hogy már nem tudom, mi a jó nekem.
Láttad megint azt a lányt?
Persepolist?
Igen.
Nem.
Talán ő tud Adéról.
Nem tudom, de már félek találkozni vele.
Értem.
De ha látod...
Kérlek, mondd meg...
Mit?
Semmit.
Ne mondj neki semmit!
Nem is tudom, ki az a lány valójában.
- Ki az? - Én vagyok.
Igaz, hogy Benandante leszel?
Nem maradhatsz itt.
Mi lesz velünk?
Gyere hozzám!
Ha hozzám jössz, a rendelet nem vonatkozna rád.
Szeretném elvenni tőled, és elrejteni.
Már megtetted.
Sante polírozta a fegyvereket.
Ma este egy bíboros megáldja őket a kocsmában.
Oreggi eminenciás.
Nála van a könyv.
Azt mondják, ő az egyetlen, aki ki tudja nyitni.
Menjünk a kocsmába!
Kapja meg Sante, amit érdemel.
Túl veszélyes.
Nagyon kevés a hely, és csak egy bejárat van.
Amikor magas a hold, napkelte előtt indulunk.
Követjük Oreggit, ha egyedül van.
Kitudjuk, hol tartja a könyvet, és visszaszerezzük.
És Sante?
- A könyv a legfontosabb. - Azt hittem, a veszélyben lévő nők.
Mind veszélyben vagyunk.
Te egyetlen csatát akarsz nyerni, én a háborút.
A helyes ügyért akarok harcolni.
Az nem mindig egyezik azzal, ami jó.
Készüljünk fel!
Fontos küldetés lesz.
Láttad?
Kit?
Gyerünk, könyörgöm!
Legalább mondd meg, hogy van!
Úgy tűnt...
aggódik.
Nem említett engem?
Említett vagy sem?
Említett.
Mit mondott?
Gyerünk, mondd el!
Azt mondta, nem tudja, ki vagy valójában.
Ade!
Nem ért semmit.
Nem mondhatsz ilyet.
Semmi voltam Tebe érkezése előtt.
A fivérem akkor halt meg,
és én is e sorsra jutottam volna.
Nem tudtam, ki vagyok.
Tudod, mit jelent,
nőnek lenni
ebben a világban, és valami másra vágyni?
És emiatt halált érdemelni?
Neki hála önmagam lehettem.
Sosem fogom elárulni.
De az az ember bűnös.
Megölte anyámat, és meg akarja ölni Adét is.
Tudom, hogy nehéz.
A szeretet kedvéért el kell fogadnunk, amit nem értünk.
Megtarthatom?
- Hol a bábu? - Javítás alatt.
Kis madár!
Ne! Kis madár, ne halj meg!
Tehát megérzed a halált,
mielőtt megtörténik.
Ne félj!
Csak a legerősebbek értik az élet és halál közti rejtélyes köteléket.
Ez egy erős képesség.
Használd!
Segíthetek neked.
- Ki vagy te? - Marzio Oreggi vagyok.
Jobban hasonlítunk, mint gondolnád.
Ismertem őt, Oreggit.
Szerinte hasonlóak vagyunk. Miért?
Mit láttál?
Gyerek voltam.
Ránéztem egy repülő madárra, és az meghalt.
Oreggi tudta, hogy én öltem meg.
A gyerek, a nő a toronyban, Pietro anyja,
mindet én öltem meg, de nincs merszetek megmondani.
Nem.
Nem erről van szó.
A halál mindig eljön, mindig.
Mindenki tudja, hogy viselkedik.
De az élet működésének megértése sokkal bonyolultabb.
Megmentetted a Városokat.
Az élet erejével tanulsz bánni.
- Miért mondta, hogy hasonlítunk? - Ne hallgass rá!
Te nem halált hozol. Ellenkezőleg: mindenkit megmenthetsz.
De csak ha van merszed a fényt választani.
Ade, a képességed örökre megállíthatja a Dühösök seregét.
De ha semmit sem tudok magamról, hogy segíthetek másokon?
Hidd el, már most is megy!
Nagyon zavarodott.
Eszébe jutott, hogy gyermekként látta itt.
- Mondtál neki valamit? - Nem.
A pillanat mindjárt itt van.
Nem habozhat.
Szerinted felismeri a bíboros?
Nem tudom.
Valente!
- Hová mész? - Valente elment.
Nem tudom, mit tervez. A bábuból Benandantét csinált.
Nem távozhatott, nem ismeri a titkos átjárót.
De igen, látta. A megfelelő pillanatra várt.
Ade, nem mehetsz egyedül.
Csak ő maradt nekem.
Megesküdtem anyámnak, hogy megvédem.
Mindent elvesztettem. Az öcsémet nem hagyhatom.
Készen állunk.
A Benandanti tökéletes vezetője lennél.
Kár, hogy nő vagy.
- Valente elment. - Nincs itt az íja.
Mire beszélted rá?
- Mikor ment ki? - Nem tudom. Nem láttuk.
Csak egy fiú, erő nélkül. Hová mehetett?
A bábut Benandantévá alakította.
Nyíl volt a szívében.
Sante!
A kocsmába. A kocsmába ment.
És ez még nem minden. Ade követte.
- Janara, menjünk! - Én is megyek.
Azt csinálsz, amit akarsz.
Itt az idő.
Kérdezhetek valamit? Miért jössz, ha nem értesz egyet?
Hogy megértsem.
Hogy tudjam.
Ma reggel vissza akartam menni Rómába tanulni, de aztán...
Spirto, tudom, ki volt az apám.
Meg kell értenem, mi történik.
Hogy miért változik meg.
Tessék, gyertek be!
Kérlek!
A fáradozásaidért.
Köszönöm.
Menj, tűnés! Gyerünk, tűnés!
Megvárhatsz otthon.
Itt van.
Állj fel, Sante!
- Az a fiú... - A fiad, Pietro.
Nagy a lelked.
Nagy az erőd.
Látni titeket... öröm
aggódó szívemnek.
Ti, a Benandanti,
a boszorkányok gonoszsága ellen küzdők...
Ti vagytok a szemeim...
amikor előugrasztjátok őket.
És a lábaim...
amikor üldözitek őket.
A karjaim...
amikor elkapjátok őket, hogy megszabaduljon tőlük a világ.
Felszentellek titeket seregemként.
De a szívetek nem habozhat.
Bizony látni fogtok...
ismeretlen igazságokat és erőket.
Ti, a halandók között az elsők,
mellettem álltok.
És a vezetőtöknek hála,
megismeritek a határt, ami elválasztja...
az életet és a halált.
Vedd fel!
Mellvértként védi majd a szíved, az élet központját.
És ez...
a fegyvered.
Egy ősi és erős tőr, ami átjut a halál határán.
Apám!
Valente!
Itt vannak a boszorkányok.
Tűnj innen, futás!
Utánuk!
Üldözzétek őket!
Ott!
Váljunk szét!
Menjünk!
Állj!
Spirto vagy, ugye? Persepolis a barátom.
Hadd menjünk!
Meg akartál ölni, mi!
Ne nyúlj hozzá!
Senki sincs itt.
Ade...
Gyere!
Gyere hozzám!
Ott!
Engedj el!
Menj, Ade! Menj!
Valente! Menjünk!
Gyere!
Siess! Gyerünk!
Fogd a kardod, és sújts a földre!
Valente!
Leptis!
Leptis, ne!
Menjünk, gyorsan!
És a többiek?
Ne nyúljon hozzá!
- Ráér. Ami kell, megvan. - Engedjetek el!
Azt ígértem anyámnak, megvédjük.
Nem volt más út!
Hazudtál. Azt mondtad, mindig együtt vagyunk! Mindig!
- Hazudtál! - Most már elég!
Nem csak te vesztettél el valakit.
Azért tettük, hogy megmentsünk.
Biztosítsátok a házat!
Egész éjjel őrködjetek, ha kell.
Leptis!
Ismertem anyádat.
Gyönyörű és kedves volt.
De naiv és makacs.
Sokkal tartozom neki.
Vele kezdtem varázsolni.
Megtanítalak, ha akarod.
Nekem nincs erőm.
Adénak van.
De hamarosan annak adok erőt, akinek akarok.
Nem mint azok, akik féltékenyen őrzik.
Aki engem követ,
nagyon erős lesz.
Nagyon hasonlítasz rá.
Kijuttathatlak innen...
ha elviszel Adéhoz.
Mindig együtt lehetsz vele.
Csak mondd meg, hol van!
Megölöm Santét.
Aztán téged is.
Hát jó.
- Gyerünk! - Mozogj, na!
Nem beszélt.
Nem számít.
Minden megvan, hogy elkapjuk azt a boszorkányt.
Terjesszétek a hírt!
Holnap a gyertyafesztivál után kivégezzük őket.
Még a fiút is?
Nem azt mondta urunk, Jézus Krisztus,
"Hadd jöjjenek hozzám a gyermekek"?
Ez az egyetlen kulcs a tömlöcökhöz.
Jól vigyázz rá!
Hamarosan visszakapom Adét,
te pedig láthatod a feleséged.
Tényleg megöltök egy fiatal fiút?
Te is láthattad.
- Meg kell tennünk, ami helyes. - Nem tudom, mi helyes.
De egy fiatal fiú megölése sosem lehet az.
És ezt te is tudod.
Van valami az arcodon.
Ade...
Ne sírj, lányom!
Itt vagyok.
A feliratot fordította: Gömöri János