EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Sækken, der indhyllede dig ved fødslen. -Din mor ligger for døden.
Jeg følte det. Det vil ske, og du kan intet gøre.
Herre...
Du er som mig, Pietro.
Den kalder os til vores skæbne.
...som vogter over os og viser os vejen.
Kæmp ved vores side.
Fordi du er min søn.
Stol på mig.
Må modet lede os! Må troen brænde i os!
Det er strengt forbudt at sælge mad...
...at skaffe mad...
...at hjælpe...
...og at tale med enhver kvinde, der ikke er ledsaget af en mand.
Alle, der bliver taget i at bistå en heks,
vil blive retsforfulgt, tortureret og henrettet,
som det fremgår af gældende lov.
Alle, der har oplysninger
om den unge heks ved navn Ade Bruno,
af en ukendt far,
og som ikke rapporterer det, bliver straks henrettet.
Således er det påbudt.
Tiden er snart inde, Ade.
Når månens cyklus er færdig,
vil den udvalgtes kræfter vækkes.
Kongerigernes Bog...
...vil blive afkodet.
De Rasende vil vågne.
Alt vil begynde forfra igen.
Det er min skyld, at bogen er i Benandantis hænder.
Vi får den tilbage.
Men jeg frygter, at de ledes af en, der er stærkere end dem.
Marzio Oreggi.
Han er arvtageren til De Rasende her på Jorden.
Vi må aldrig tøve, hvis han skal besejres.
Men husk altid, at den første og den største kraft...
...er at kende sig selv.
Gud!
Du har forladt mig!
Jeg var ikke din tillid værdig!
Så jeg beder dig tilgive mig,
hvis mine valg ikke følger vejen, du har udstukket.
Gud!
Far.
Jeg kunne ikke redde hende.
Jeg har fået en chance til.
Denne gang svigter jeg ikke.
Vi får hende at se igen.
-Vi ser hende igen. -Hvad snakker du om?
De døde vender ikke tilbage.
Vores sag bliver ført af en visdom større end vores.
Bogen.
Der!
Vi kan krydse grænsen mellem liv og død.
Vi kan se hende igen.
Bliv hos mig.
Lad mig ikke være alene på denne rejse.
Lad os tage hjem.
Jeg er sulten.
Nu er det nok. Jeg tager ind til landsbyen.
Hørte du ikke dekretet? Det er forbudt. Vi kan ikke gå ud.
Ingen vil give os mad.
Her.
Spis.
Det smager ulækkert.
Undskyld, jeg øver stadig.
-Er du sikker på, at det ikke er giftigt? -Ja.
Det tror jeg.
Vi kan godt klare os selv.
De kan ikke holde os fra jagt. Og heller ikke holde os fanget her.
Den virker ikke giftig.
Lad os straks undersøge det.
Pietro!
Det kys var åbenbart...
Det varede ikke engang en dag.
Undskyld, Cesaria.
Jeg har aldrig været så forvirret før.
Jeg er helt ude af den.
-Er du forvirret på grund af Ade? -Nej.
Ikke kun hende.
Kan du huske, da vi var børn?
Din mor læste højt fra Tristan og Isolde.
Det var vores hemmelighed.
Cesaria.
Bare rolig.
Jeg sårer dig aldrig.
Din far ønsker, at du ser de våben, Spirto gør klar.
Din far har brug for dig.
Du må ikke også såre ham.
-Hvad skal jeg kigge efter? -Jeg ved det ikke.
-Det ligner normale våben. -Ja.
Men de er særligt skarpe.
Hans Eminence vil velsigne dem i aften på kroen.
-Hans Eminence? -Kardinal Oreggi.
Det var ham, din far gav heksebogen til.
Kun han kan åbne den.
Er alt i orden?
Det ved jeg ikke.
Din far bad mig om at ordne våbnene. Det er en stor ære.
Han siger, jeg kan blive Benandante i aften.
Men du virker ikke glad.
Har du nogensinde ønsket dig noget og så tvivlet, når du var ved at opnå det?
Jeg har vaklet så ofte på det seneste, at jeg ikke mere ved, hvad der er rigtigt.
Har du set pigen igen?
-Persepolis? -Ja.
Nej.
Måske har hun nyt om Ade.
-Lige nu er jeg bange for at møde hende. -Jeg forstår.
Men hvis du ser hende, så sig, at jeg...
Hvad?
Ingenting.
Sig ingenting.
Jeg ved jo ikke, hvem den pige er.
-Hvem der? -Det er mig.
-Bliver du virkelig en Benandante? -Du må ikke være her.
Hvad så med os?
Gift dig med mig.
Hvis du gifter dig med mig, så rammer ediktet dig ikke.
Jeg ville gerne tage det fra dig og gemme det.
Det har du gjort.
Sante fik våbnene poleret.
I aften velsigner en kardinal dem på kroen.
Hans Eminence Oreggi.
Han har bogen.
De siger, at kun han kan åbne den.
Afsted til kroen.
Vi giver Sante som fortjent.
Det er for farligt. Der er meget trangt og kun én indgang.
Vi tager afsted, når månen står højt.
Vi følger Oreggi, når han er alene. Så finder vi bogen og tager den tilbage.
Hvad med Sante?
-Bogen er vigtigst. -Jeg troede, det var kvinderne.
Vi er alle i fare.
Du vil vinde et slag, men jeg vil vinde krigen.
Jeg kæmper for retfærdighed.
Retfærdighed er ikke altid det rette.
Vi gør os klar.
Det er en vigtig mission.
Har du set ham?
Hvem?
Jeg beder dig.
Hvordan har han det?
Han virkede...
...bekymret.
Nævnte han mig?
Nævnte han mig eller ej?
-Ja. -Hvad sagde han?
Sig det.
Han sagde, at han ikke kender dig.
Ade?
Hun forstår ikke noget.
Det må du ikke sige. Jeg var ingenting, før Tebe kom.
Min bror var lige død.
Og jeg gik samme skæbne i møde.
Jeg kendte ikke mig selv.
Ved du, hvordan det føles at være kvinde...
...i denne verden og begære noget andet?
Og derfor fortjener du at dø?
Hun lod mig være mig selv.
Jeg svigter hende ikke.
Men den mand er skyldig.
Han dræbte min mor og vil også dræbe Ade.
Jeg ved, det er svært.
Men for kærligheden må vi tolerere det uforståelige.
Må jeg beholde den?
-Hvor er dukken? -Den skal repareres.
Lille fugl?
Lille fugl!
Nej! Lille fugl, du må ikke dø!
Så du kan også mærke døden, før det sker.
Vær ikke bange.
Kun de mægtigste forstår mysteriet, der forbinder livet med døden.
Du besidder en mægtig evne.
Brug den.
Jeg kan hjælpe dig.
-Hvem er du? -Jeg er Marzio Oreggi.
Og vi har mere til fælles, end du forestiller dig.
Jeg kendte Oreggi.
-Han sagde, jeg var som ham. Hvorfor? -Hvad har du set?
Jeg var et barn.
En fugl fløj rundt. Jeg så på den, og den døde.
Oreggi vidste, at jeg havde dræbt den.
Barnet, kvinden i tårnet, Pietros mor. Jeg dræbte dem, og I tør ikke sige det.
Nej. Sådan er det ikke.
Døden kommer altid.
Alle kender til døden.
Men det er meget sværere at forstå livet.
Du reddede Byerne.
Du lærer at udøve livets kraft.
-Hvorfor sagde han, at jeg er som ham? -Lyt ikke til ham.
Du fører ikke døden med dig. Du kan tværtimod redde alle.
Men kun hvis du har modet til at vælge lyset.
Din evne kan stoppe De Rasendes hær for evigt.
Hvordan kan jeg hjælpe andre, når jeg ikke kender mig selv?
Tro mig, det gør du allerede.
Han er meget oprørt.
Hun huskede, at hun mødte ham her som barn.
-Fortalte du hende noget? -Nej.
Tiden er snart inde.
Hun må ikke tøve.
Kan han mon genkende hende?
Jeg ved det ikke.
Valente.
-Hvor skal du hen? -Valente er væk.
Jeg er urolig. Han klædte dukken ud som en Benandante.
Han må være her. Han kender ikke passagen.
Jo, han gør. Han ventede på det rette øjeblik.
Du må ikke gå alene.
Han er alt, jeg har tilbage. Jeg svor, at jeg ville beskytte ham.
Jeg har mistet alt andet end min bror.
Vi er klar.
Du ville være den rette leder af Benandanti.
En skam, at du er kvinde.
-Valente er væk. -Hans bue er her ikke.
Hvad har du sagt til ham?
-Hvornår forsvandt han? -Jeg ved det ikke.
Han er kun en ung dreng uden kræfter. Hvor kan han være?
Han klædte dukken ud som en Benandante. Med en pil gennem hjertet.
Sante.
Kroen. Han er taget hen til kroen.
Og det er ikke alt. Ade er fulgt efter ham.
-Kom, Janara. -Jeg tager med.
Hvad du gør, angår ikke mig.
Det er tid.
Må jeg spørge om noget? Hvorfor gør du det, hvis du er uenig?
For at forstå.
Jeg vil vide det.
I morges ville jeg tilbage til studierne i Rom, men så...
Jeg ved, hvem min far var.
Jeg vil forstå, hvad der sker.
Hvad, der forandrer ham.
Kom indenfor.
Vær så venlig.
For dit besvær.
Tak.
Væk! Skrid så.
Du kan vente derhjemme.
Han er her.
Rejs dig, Sante.
-Denne dreng... -Din søn, Pietro.
Din sjæl er stor.
Din kraft er stor.
Synet af dig bringer glæde til et uroligt hjerte som mit.
I Benandanti...
...forposter mod heksenes onde kræfter...
I er mine øjne...
...når I driver dem ud.
Og mine ben...
...når I forfølger dem.
Mine arme...
...når I pågriber dem for at føre dem fra denne verden.
Jeg salver jer som min hær.
Men jeres hjerter må ikke vakle.
For I vil se obskure sandheder, ukendte kræfter.
Og I, de fremmeste blandt dødelige,
...vil stå ved min side.
Og gennem jeres leder vil I opdage grænsen, der deler...
...liv og død.
Armis de antiquo et obscuro imperio benedico.
Vitam formidabilem ac formidabilissima
potestatem dona eis.
Tag den på.
Som en brystplade vil den beskytte dit hjerte, livets centrum.
Og dette... er dit våben.
En gammel og kraftfuld dolk, der vil krydse dødens grænse.
Fader!
Valente!
Heksene er her.
Væk med dig, løb!
Jagt dem.
Jagt dem!
vi deler os!
Kom.
Stands!
Du er Spirto, ikke? Persepolis er min ven.
Lad os gå.
Du ville dræbe mig.
Rør ham ikke!
Her er ingen.
Ade...
Kom.
Kom til mig.
Derhenne!
Slip mig!
Stridor flagella!
Afsted, Ade!
Valente! Kom så!
Kom!
Tace!
Skynd dig!
Stik dit sværd i jorden!
Valente!
Leptis!
Leptis, nej!
Kom så!
Hvad med de andre?
Rør ham ikke!
Det haster ikke. Det er rigeligt.
Jeg svor at beskytte ham.
Vi havde intet valg.
Du løj. Du sagde, altid stå sammen! Altid!
-Du løj! -Så er det nok!
I er ikke de eneste, der har lidt tab.
Vi gjorde det for at redde dig.
Huset skal sikres. Hold vagt hele natten, om nødvendigt.
Leptis!
Jeg kendte din mor.
Hun var smuk og ædelmodig.
Men naiv og stædig.
Jeg skylder hende meget.
Jeg begyndte at udøve magi med hende.
Jeg kan oplære dig, hvis du vil.
Jeg har ingen kræfter.
Det har Ade.
Snart giver jeg kræfter til, hvem jeg vil. Ikke som dem, der nidkært vogter over dem.
De, der følger mig, vil få store kræfter.
Du er ligesom hende.
Jeg kan få dig ud herfra, hvis du fører mig til Ade.
Jeg sørger for, at I altid er sammen. Bare fortæl mig, hvor hun er.
Jeg dræber Sante.
Og så dræber jeg dig.
Således må det være.
-Kom så! -Afsted.
Hun talte ikke.
Det er lige meget. Vi har alt, vi behøver for at fange den heks.
Spred nyheden.
I morgen efter Lysfestivalen bliver de henrettet.
Også drengen?
Sagde vor Herre Jesus Kristus ikke: "Lad de små børn komme til mig"?
Det er den eneste nøgle, der kan åbne fangehullerne. Brug den vel.
Snart får jeg Ade tilbage...
...og du vil se din kone igen.
-Er det sandt, at I dræber en lille dreng? -Du har selv set det.
-Vi gør det rette. -Det ved jeg ikke, hvad er.
Men det er aldrig rigtigt at dræbe en dreng. Det ved du godt.
Du har noget i ansigtet.
Ade...
Græd ikke, min pige.
Jeg er her.
Tekster af: Jesper Samson