NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Pysy vahvana.
Leuka pystyyn.
Varovaisemmin.
Näytät erilaiselta.
Äitisi halusi nähdä minut tässä asussa.
Hän antoi sen minulle.
Pahinta on, etten toteuttanut hänen toivettaan.
He sanoivat, että verta alkoi valua hänen silmistään,
suustaan ja nenästään.
Se on hirveää.
Lääkäri, Santen poika, teki kaikkensa pelastaakseen hänet.
Hän ei voinut mitään.
-Kuka oli rouvan seurassa silloin? -Vain hänen perheensä.
He eivät ehtineet kutsua apua.
Luuletko hänen tehneen sen?
Luonnollinen kuolema se ei ollut.
Meidän on mentävä, Janara.
Vaimon kuoltua Santea ei pidättele enää mikään.
Meitä on liian vähän. Muut on löydettävä.
Olet oikeassa.
-Minne menet? -Minun pitää selittää asia hänelle.
Jos menet, kuolet.
On pakko yrittää. En pyydä sinulta apua, mutta älä estä minua.
Jos kyse olisi Spirtosta, mitä tekisit?
Se on hulluutta. En anna sinun mennä yksin.
Jos lähdet, tulen mukaan.
Kun Herra -
kutsuu hyveellisimmät sielut luokseen,
hän muistuttaa meitä pahuutta vastaan taistelun armottomuudesta.
Epäonnea heille, jotka kutsuvat pahaa hyväksi ja hyvää pahaksi.
Epäonnea heille, jotka hylkäävät Herran -
ja turvaavat sen uskomuksiin ja tapoihin,
mitä tieteeksi kutsutaan.
He, jotka hylkäävät Jumalan,
tasoittavat tietä nykyajan kapinoinnille ja luopumukselle.
Ja hän kuolee ilman jumalallisen anteeksiannon -
lohtua.
Rukoilkaamme.
Varovasti.
Kiitos.
Ei nyt. Väkeä on liikaa.
Mennään kotiin.
Mene sinä.
Jään tänne hetkeksi.
Minun on hyvästeltävä hänet.
Yksin.
-Sinun ei pitäisi olla täällä. -En voinut olla tulematta.
Haluan sinun ymmärtävän.
En voi ymmärtää sitä.
Äitini kuoli niin nopeasti,
etten ehtinyt edes lievittää hänen kipujaan.
Se, mitä näin...
En halunnut nähdä sitä näkyä. En halunnut tuottaa sinulle tuskaa.
En tiedä, mitä näit -
tai mitä luulit näkeväsi. Tiedän vain, että äitini oli toipumassa.
Lääkkeet näyttivät toimivan. Sitten kaikki meni pieleen.
En tiedä, mitä ajatella.
Usko minuun.
Meihin.
Ei nyt.
Minun on mietittävä.
Nyt, jos koskaan, kuulun isäni vierelle.
Entä tuo tyttö?
Cesaria?
Pidämme toisistamme.
Hänkin tarvitsee minua nyt.
Minun pitää mennä.
Hyvästi, Ade.
Sinun pitää oppia ymmärtämään voimaasi -
ja hyväksymään se.
Et saa pelätä sitä.
Pietron äiti olisi kuollut muutenkin -
oli sinulla kyky nähdä kuolema tai ei.
Vuoksesi Pietro sai hyvästellä hänet ja kertoa rakkaudestaan.
Soit niin äidille rauhallisen lähdön.
Se on sinun voimasi. Mutta se on myös lahja.
Luot mahdollisuuden elämään siellä,
missä on vain surua ja kuolemaa.
Käytä voimaasi muiden naisten hyväksi.
En voi. En ymmärrä heitä. En tiedä, missä he ovat.
Luota meihin.
Aloitetaan.
Veljeni oli paras osa minua.
Kaksossisarukset: olimme identtiset muille paitsi toisillemme.
Löysin hänet lattialta sängyn ja pesualtaan välistä suu auki.
Hän ei onnistunut estämään isäämme -
järjestämästä avioliittoa sen naisen kanssa.
Sanotaan,
että viimeisistä kirkosta jouluaattona lähteneistä naisista tulee janaroita.
Mutten tiennyt sitä.
He naittivat minut lapsena vasten tahtoani miehelle, joka ei rakastanut minua -
tuomiten minut hiljaisuuteen ja yksinäisyyteen.
Mutta hän ei rohjennut sanoa rakkaansa, miehen, nimeä.
Kun tunsin terän hipovan hiuksiani, kulki puistatus pitkin vartaloani.
Odotin, että rakastamani poika olisi ilmestynyt paikalle.
Odotin messun loppuun, mutta hän ei tullut.
-Kohtalo tappoi hänet. -Minua syytettiin hänen myrkyttämisestään.
-He mursivat käteni! -Tuntui -
kuin lihakset, jänteet, iho ja silmät olisivat pudonneet.
-Ei hiuksia. -Kuolen ilman anteeksiantoa.
-Olin viimeinen kirkosta lähtenyt. -Vain tuli puhdistaa -
-häpeän ja suo vapauden. -Olen peloissani!
Mitä enemmän he leikkasivat, sitä heikommaksi tulin.
Tuli muutti kaiken tuhkaksi.
-En kestä tätä enää! -Auttakaa!
He huusivat "noita", "janara".
-Noita! -Pelasta minut!
Silloin minä löysin voimani.
En muista oikeaa nimeäni.
Tulin yhä heikommaksi.
-Minulla on jano! -En halua kuolla!
-Kuuletko? -Olen saanut tarpeekseni.
-Sano, että kuulet minut! -Kuuntele!
-Vain sinä voit pelastaa! -Joka tuskalla on eri ääni.
Seuraa tuskaa, niin löydät lähteen.
Hiukseni eivät ole kasvaneet sen jälkeen.
Sytytin taloni. Huusin: "Parempi olla noita kuin hullu."
Kuljin kauas ennen kuin löysin tieni.
Mutta nyt tämä on perheeni.
Kuuletko minua?
Minulla on jano!
Aurinko polttaa! Auta minua!
Minä kuolen. Rukoilen sinua.
-Kuuletko minua? -Kuulen.
Kuulen sinut.
Onko valmista?
On.
Ketään ei saa säästää!
Ei! Anna hänen mennä!
Hän on ainoa tyttäreni!
-Missä he piileskelevät? -Vannon, etten tiedä.
En tiedä, mistä puhut. Rukoilen, päästä minut.
Älä tuhlaa aikaani.
Kerro, mitä tiedät metsän naisista.
En tunne ketään metsän naisia.
Anna minun mennä kotiin äitini luo.
Sinäkin näit, että hän on vanha. Hän tarvitsee minua ja hoitoa! Pyydän.
Noitien suojeleminen -
-tekee sinustakin noidan. -Ei!
Viekää hänet!
-Ei, pyydän! Äiti! -Kuulustelemme häntä Serrassa.
-Vauhtia nyt. -Mennään.
Pane heidät puhumaan.
Mennään!
Liikettä!
Missä olet ollut?
Synnyit tässä sängyssä.
Outoa. Ennen tämä sänky muistutti vain mukavista asioita.
Elämästä, ilosta, rakkaudesta.
Nyt näen vain äitisi kasvot hänen kuolinhetkenään.
Naisten kidutus ja tappaminen ei tuo häntä takaisin.
Mietitte, keitä me olemme -
ja miksi pelastimme teidät.
Olemme perheenne.
Luulitte olevanne yksin tässä maailmassa. Kirottuna ja vainottuna.
Ette ole enää yksin.
Persepolis.
Täällä voitte olla mitä haluatte.
Älkää pelätkö.
Oletko se sinä? Sinäkö meidät löysit?
Se, joka näki meidät? Tiedätkö, keitä olemme?
Luulen niin.
-No niin. Nostetaan malja. -Joo.
Etsitkö seuraa?
Jätä minut rauhaan.
Huono päiväkö?
Käskin häipyä.
Oletpa häijy.
Majatalonisäntä!
Hän ei ole kunnossa.
Hoidan hänet.
Oletko kuuro?
Hänen.
On aika lähteä kotiin.
Haluan drinkin.
Tuo toinenkin.
Sanoin, että on aika mennä kotiin.
Ja minä käskin tuoda toisenkin.
-Tuo on Santen poika. -Hän on humalassa.
Kutsu hänen isänsä.
-Kyllä, olen Santen poika. Pelottaako se? -Sinun on parasta lähteä.
Teen mitä haluan!
Kuka luulet olevasi?
Olen Benandantien suuren kapteenin poika.
Voin tehdä mitä haluan!
Voin juoda täällä viiniä,
ettekä voi estää minua.
Niinhän sinä sanot.
-Hän tarvitsee opetuksen. -Annetaan opetus.
No niin!
Nyt riittää!
-Näitkö? -Mitä hän haluaa?
-Hän on humalassa. -Hän aloitti.
Vie hänet pois!
-Halusimme pitää hauskaa. -Vie hänet kotiin.
Naisen puolustaman miehen päihitys ei ole ilo.
-Mikä nainen? Näyttää poikatytöltä. -Kutsutko sitä naiseksi?
Kuka puhui?
Minä.
Voisitko lainata hiiltäsi?
Kunnia on sinun.
Ne eivät kestä ikinä kauaa.
-Olemme yhä loistava pari. -Tulemme aina olemaan.
Olisin pärjännyt ilman apuasikin.
Haluan kuitenkin kiittää sinua.
Kohtalomme ei aina -
vastaa toiveitamme.
Haluni kuolivat Pietron äidin mukana.
Tein sen, mitä piti tehdä.
-Emme ole vielä valmiita. -Tiedän. Olen valmis huomenna.
Huomenna se voi olla vielä vaikeampaa.
Toimemme eivät jääneet huomaamatta.
Pystyn siihen. Me pystymme siihen.
Ymmärrän, miten tärkeää se on. Älä pelkää.
Olen tuntenut niin paljon tuskaa, että olen ikuisesti vihainen.
Se olisin voinut olla minä.
Lukittuna selliin rottien syötäväksi -
ja valmiina poltettavaksi.
Sellaisessa tilanteessa olisin rukoillut jonkun pelastavan minut.
Nyt tiedän, että minä olen se, jolla on voima pelastaa.
Tiedän, kuka olen.
Auttoiko se yhtään?
Mikä?
Viini.
Voitko paremmin?
On murheita, joita ei unohda.
Äitisi pysyy täällä ikuisesti.
Tämä on hänen ikuinen leposijansa.
Löydät aina oikean paikan kaikkeen. Olet tehnyt niin lapsesta asti.
Mutta minä en saa selvitettyä asioita.
Elämäni on kuin sotkuinen rinnus.
Minä olen aina tiennyt oman paikkani.
Paikkani on rinnallasi.
Ei nyt.
Jos muistat tämän hetken huomenna,
puhumme silloin uudestaan.
He keräävät kaikki naiset.
He vangitsevat aivan kaikki valikoimatta.
Benandantit etsivät meitä. Sieppaukset ovat meidän syytämme.
-Tiesimme niin voivan käydä. -Miksemme taistele?
Se on liian iso riski.
Mistä lähtien naisten pelastaminen on ollut liian iso riski?
Luulin meidän tekevän juuri sitä.
Ehkä uskot, että noidat ansaitsevat elää ja muut eivät.
Älä sano noin edes vitsinä.
Jotta voimme pelastaa heidät,
on keskityttävä niihin, jotka voivat auttaa.
Ilman heitä me tulemme häviämään, Leptis!
Meitä on vähän.
Tebe. Sinun on tultava heti.
-Oletko varma? -Olen. On toinenkin.
Hänen äänensä on voimakas.
-Paljonko meillä on aikaa? -Ei paljoa.
Valmistaudutaan.
Pelastatteko toisen?
Me yritämme.
Kun opin ampumaan jousella, tulen auttamaan sinua.
Toisinaan tuntuu, etten pärjää yksin.
Entä jos olen väärässä tai tulen liian myöhään?
Yksi on jo kuollut takiani.
Ade,
jos he tarvitsevat sinua,
sinun on mentävä.
Onko siellä ketään?
Auttakaa!
Olen täällä alhaalla!
Olen täällä! Rukoilen, auttakaa!
-He eivät tiedä mitään, isä. -Mitä se tarkoittaa? Eivätkö he puhu?
Kidutimme heitä koko yön.
-Jos he olisivat tien... -Olette hyödyttömiä.
Voimme yhä napata heidät.
Kuulin, että oudot ratsunaiset -
pelastivat kaksi tuomittua noitaa.
He osasivat myös käyttää aseita, ja he katosivat kuin tuuli.
Hyvä.
He sen tekivät.
Valmistele hevoseni.
Jokin on vialla.
Niin on.
Se on liian kevyt.
Kirotut noidat!
Tuo ei ole nukke.
Se on pahin vihollisesi.
Sinun on ajateltava häntä ennen kuin ammut.
Ajattele hänen silmiään ja sitä tuskaa, kun terä lävistää hänet.
Fiksu poika.
En voi uskoa sitä.
Tein sen!
Sitten todella osaat sen,
kun toistat sen kymmenen kertaa.
Ota nuolet ja jatka harjoittelua.
Kutsuitteko, teidän pyhyytenne?
Istu alas, Sante. Istu minua vastapäätä.
Kuulin vaimostasi,
ja halusin ilmaista osanottoni.
Kiitos. En anna itselleni anteeksi sitä, etten pelastanut häntä -
-ja tuotin teille pettymyksen. -Älä hulluja puhu.
Et ole tuottanut pettymystä. Matka on vielä pitkä.
Katso minua. Mitä jos kertoisin, että on vielä mahdollisuus?
Emme tiedä, missä hän on.
Puhun vaimostasi.
Jos olisi mahdollisuus nähdä hänet taas...
-Vaimoni on kuollut. Näin hänen kuolevan. -Aliarvioit minut.
On eräs keino.
Pystyn siihen.
Voin antaa sinun nähdä taas vaimosi.
Mutta sinun pitää tuoda Ade tänne.
Elossa.
Muista en ole kiinnostunut.
Voit, tai oikeastaan sinun pitää, tappaa ne muut.
Mutta hänet tarvitsen elossa.
En ymmärrä.
Onko kuolleita siis mahdollista herättää?
Mutta se on kuolemansynti.
Ei, jos sen tekijä on puhdassydäminen.
Vangitse se noita ja tuo hänet luokseni.
Vain hänet. Minä hoidan loput.
Se ei ole helppoa.
Häntä suojelevat noidat ovat voimakkaita. He ovat nopeita ja arvaamattomia.
-Heitä ei voi savustaa esiin. -Tiedän sen hyvin.
Mutta tulet huomaamaan, että hyvin pian olet heitä vahvempi.
Teen sinusta vahvan. Pystyn antamaan sinulle sellaisen voiman.
Täällä,
missä kaikki syntyi,
juhlimme Kadonneiden kaupunkien uudelleensyntymää.
Meidät yllätettiin valmistautumattomina. Meillä oli vain maalliset keinomme.
Se oli vain huonoa onnea,
sillä meidän on tarkoitus voittaa.
Huomisesta lähtien voimamme kasvavat. Meillä on hyvä liittolainen.
Hän puolellamme noidilla ei ole mahdollisuutta.
Vihollisemme valmistautuvat tuhoamaan ja hävittämään meidät kokonaan siksi,
että edustamme sitä, mitä he eniten pelkäävät.
Mahdollisuutta luoda uusi maailma naisen kuvaksi.
Teidän kuvaksenne.
Aquileia.
Olkoot temppusi meidän unelmiamme.
Petra.
Muovatkoot kätesi kiveä.
Segesta.
Suotakoon sinulle kyky saada -
ajatustemme siemenet itämään.
Ade.
Kadonneiden kaupunkien muinaisin.
Sille, joka tätä nimeä kantaa, on polku raivattu valmiiksi.
Olen säilyttänyt pussia, joka ympäröi ja suojeli sinua syntyessäsi.
Kannamme tätä symbolia ylpeänä.
Se kutsuu meidät kohtaloomme, taisteluun. Sinun on määrä johtaa tätä taistelua,
koska olet poikani,
noitien ja demonien vannoutunut vihollinen.
Valaiskoon tämä valo tietäsi pimeimmässäkin yössä.
Herra. Sinä, joka meitä valvot ja näytät meille tien,
taistele puolellamme.
Rohkeus meitä ohjatkoon!
Usko meissä palakoon!
Pietro! Minne olet menossa?
Tule takaisin!
Tekstitys: Antti Rinta-Loppi