‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- אדום, שחור -‬
‫הלוואי שיכולתי להביא גם את הבחורה.‬
‫אבל החברות המכשפות שלה עזרו לה לברוח.‬
‫אודיע להוד רוממותו.‬
‫בבקשה, מסור לו גם שאשמח לפגוש אותו בקרוב.‬
‫בבוא הזמן.‬
‫הזמן עובר ביעף.‬
‫נוכל רק לנסות ולעמוד בקצב, סנטה היקר.‬
‫סבלנות.‬
‫אני אחכה.‬
‫אבל הייתי סבלני מאוד.‬
‫אף פעם לא הצטיינת במחבואים.‬
‫מהו הספר הזה? על מה את מדברת?‬
‫יש לך הרבה שאלות, יחסית למי שלא מאמין בנו.‬
‫אני יודע מספיק כדי להאמין במה שנכון.‬
‫ולהיפך, אוכל לספר לך מה לא נכון.‬
‫בשנתיים שבילית ברומא...‬
‫שכחת את הדבר החשוב היחיד.‬
‫את המשפחה שלך.‬
‫משפחתי יקרה לי יותר ממני.‬
‫אבל לא כמו שהבחורה הזו יקרה לך.‬
‫אתה לא מכיר אותה בכלל.‬
‫למה היא מסוגלת.‬
‫היא מכשפה, פייטרו.‬
‫מכשפה!‬ ‫-נמאס לי לשמוע את זה, צ'זריה.‬
‫אפילו ממך.‬
‫בעבר, את ואני...‬
‫הבנו זה את זו בלי מילים.‬
‫לא פקפקת בי אז.‬
‫הירח במקומו.‬
‫הגיע הזמן להיפרד מאחותנו, אנטליה.‬
‫מי האישה הזו?‬
‫אתה תצטנן ותחלה שוב.‬
‫אני בסדר.‬
‫אחזיר אותך לחדר שלך.‬
‫ולנטה.‬
‫האישה הזו...‬ ‫-אני אטפל בזה.‬
‫האישה הזו היא אימא שלנו.‬
‫היא וסבתא הן אותה אישה.‬
‫אדה. זה אחיך, ולנטה.‬
‫ומי את?‬
‫שמי נטליה.‬
‫אני סבתך.‬
‫האישה שראינו בה סבתא כל אותן שנים,‬
‫הייתה אימא שלנו. היא הייתה מכשפה.‬
‫חשבתי שהיא מתה.‬
‫ניסיתי... לזכור אותה.‬
‫לזמן אותה.‬
‫להיפך, היא תמיד הייתה שם.‬
‫לצידי.‬
‫גם אני חשבתי שהיא מתה. כל השנים האלה.‬
‫ועכשיו היא באמת מתה.‬
‫אעשה ככל יכולתי,‬
‫לשחרר אותך מהרדיפה המגוחכת הזו.‬
‫אמצא דרך להרגיע את אבי ולדבר אליו בהיגיון.‬
‫שנאתו חזקה יותר מכוונותיך הטובות.‬
‫הכאב מעוור אותו.‬
‫והוא משקר לעצמו.‬
‫אבל אנחנו לא נשקר זה לזו.‬
‫כל אמת,‬
‫גם הנוראית ביותר, לא תפריד בינינו.‬
‫לעולם.‬
‫עלינו להתחייב.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫את שומעת אותי?‬
‫הם תפסו אותה.‬
‫בואי ושחררי אותי, הם יהרגו אותי!‬
‫שחררי אותי!‬
‫הוא אומר שהוא אוהב אותי, ושלא ניפרד.‬
‫אבל אני חוששת שכשילמד מי אני,‬
‫לעולם לא ניפגש שוב.‬
‫קשה לאהוב מישהו ולהסתיר את זהותך.‬
‫אם זהותך היא מה שמפריד ביניכם,‬
‫אולי זו הדרך היחידה.‬ ‫-אבל זו לא אהבה.‬
‫לדעתי ספירטו רוצה להפוך לאחד מהם.‬
‫ואיני יודעת איך לשכנע אותו איזו טעות יעשה,‬
‫בלי לומר לו את האמת.‬
‫האמת.‬
‫נשבעתי לפייטרו ששום שקר לא יפריד בינינו.‬
‫וברגע שבו התחייבתי...‬
‫שיקרתי לו.‬
‫מה מציק לך, בני?‬
‫שום דבר.‬
‫שטויות.‬
‫אשמח מאוד לחלוק שטויות עם הבן שלי.‬
‫אני לא יכולה לצאת...‬
‫ואני צריכה להתבדר איכשהו.‬
‫זו בחורה.‬
‫הייתי צריכה לדעת.‬
‫התאהבת בה?‬
‫זה מסובך, אימא.‬
‫זה הרבה יותר מורכב מזה.‬
‫אבל האהבה תמיד מורכבת מהכול.‬
‫תמיד.‬
‫ואם זו אהבה, תמיד תדע מה הבחירה הנכונה.‬
‫אנטליה הייתה החזקה ביותר בינינו.‬
‫איך נסתדר בלעדיה?‬
‫אל תדאגי. אדה תוכל לעזור לנו.‬
‫איך? היא צעירה, היא סיכנה אותנו.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫הספר נמצא בידי הבננדנטי באשמתה.‬
‫חשוב שנמצא את האחיות הנוספות,‬
‫לפני שיקדימו אותנו.‬
‫הם יפגעו בי! בבקשה, עזרי לי. אני מתחננת.‬
‫הקשיבי לי.‬
‫את מוכרחה לבוא, מהר! הם יפגעו בי!‬
‫הם יפגעו בי!‬
‫הקשיבי לי.‬
‫אדה.‬
‫מישהו כאן.‬
‫איפה?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫כנראה שאני שומעת קולות. עדיף שאלך לישון.‬
‫חשבתי על זה הרבה. כל הזמן, יום ולילה.‬
‫זה מטריד אותי. זו חידה.‬
‫אבל אני יודע מה לעשות עכשיו.‬
‫מה לעשות, בקשר למה?‬ ‫-זה היה כל כך קל.‬
‫הינשאי לי, אדה.‬ ‫-אתה משוגע!‬
‫תחשבי על זה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אבי יפסיק לרדוף אותך, כי תצטרפי למשפחה.‬
‫בכפר, כולם יפסיקו לחשוב שאת מכשפה.‬
‫לא תהיי בסכנת חיים.‬ ‫-הם לא ישנו את דעתם.‬
‫למה לא?‬
‫זה יהרוס את חייך, ובסוף תשנא אותי.‬
‫חיי ייהרסו אם לא תיעני להצעה שלי.‬
‫למען האמת, ציפיתי שתגידי "כן" מייד.‬
‫אבל אם כל כך קשה לך לענות לי...‬
‫חכה! לא תיתן לי יום לחשוב על זה?‬
‫הרבה בנות בסרה היו מתות להצעה כזו ממני.‬
‫אז לא אעכב אותך.‬
‫זהו זהו?‬ ‫-אתה פזיז ויהיר.‬
‫אני לא בטוחה שאני רוצה לבלות איתך את חיי.‬
‫טוב, נראה אם אוכל לשכנע אותך.‬
‫בואי לשחרר אותי. אני כאן.‬
‫שמעת?‬
‫את מה?‬
‫מישהו נמצא שם. אישה.‬
‫זו הרוח.‬
‫כדאי שתלך, לפני שאביך יבחין שאתה לא בבית.‬
‫אחזור מחר באותה שעה כדי לשמוע את תשובתך.‬
‫תהיה אשר תהיה.‬
‫לא!‬
‫אני מתחננת, לא! אל תעשו את זה!‬
‫הצילו.‬
‫בואי הנה. הצילו.‬
‫את שומעת אותי? עזרי לי!‬
‫עזרי לי!‬
‫אני גוססת.‬ ‫-בואי אליי.‬
‫הצילי אותי.‬ ‫-הקשיבי לי.‬
‫אני זקוקה לך!‬
‫בואי להציל אותי!‬
‫הקשיבי לי!‬
‫את צריכה להגן על עצמך.‬
‫לא מהם, אלא מהאהבה, בתי.‬
‫אימא?‬
‫האהבה היא תרמית, בתי.‬
‫ואת מומחית בתרמיות, נכון?‬
‫הייתה מוכרחה לעשות כך, לא היית מוכנה עוד.‬ ‫-מוכנה למה?‬
‫תביני בבוא הזמן.‬
‫מתי? ספרי לי מה קורה!‬
‫זה הגורל שלך, אדה.‬
‫הוא ידבר אלייך.‬
‫הקשיבי לו.‬
‫והוא יתגשם.‬
‫רגע. הסבירי את עצמך. אני לא מבינה.‬
‫אימא!‬
‫היו...‬
‫קולות.‬
‫קולות של נשים שקראו לי.‬
‫ואז אימי הופיעה.‬
‫הרוח שלה.‬
‫את צריכה לספר לטבה.‬ ‫-אני לא רוצה להיות כזו.‬
‫לדעתי, אין לך ברירה.‬
‫עולמי התהפך,‬
‫כל מה שהאמנתי בו, איבד משמעות.‬
‫את מוכרחה להאמין בנו, אדה.‬
‫כולנו הצלנו זו את זו.‬
‫אנו משגיחות ומגינות זו על זו.‬
‫אנחנו יותר חזקות ממה שהאנשים בחוץ חושבים.‬
‫אנחנו נכתוב את סיפורנו,‬
‫לא אלה המכנים אותנו מכשפות.‬ ‫-אבל זה מה שאת.‬
‫כן, זה מה שאנחנו.‬
‫כולנו.‬
‫וגם את.‬
‫ולכן...‬
‫אם תראי את עצמך מנקודת מבטם של שונאינו,‬ ‫לנצח תהיי מכשפה בלבד...‬
‫ולא עצמך באמת.‬
‫את כבר לא לבד, אדה.‬
‫אתה יכול להרוג מישהו, אתה יודע?‬
‫אני יודע שאני יכול.‬
‫אם רצית את הקשת, היית צריך לבקש.‬
‫הייתי נותנת לך אותה, חבל שגנבת אותה.‬
‫הרוח עשתה את זה.‬ ‫-בטח.‬
‫הרוח.‬
‫ואולי...‬
‫תוכל למתוח את הקשת חזק יותר.‬
‫אני לא צריך עצות ממך.‬
‫בואי הנה.‬
‫אני מפחדת.‬ ‫-אני לא יכולה לזוז.‬
‫את שומעת אותי?‬ ‫-אני גוססת.‬
‫בואי להציל אותי!‬
‫אדה, מה קרה?‬
‫כל הגוף כואב לי!‬
‫את מוכרחה לבוא להציל אותי!‬
‫אני צמאה.‬ ‫-בואי לקחת אותי!‬
‫תפסיקו, אני מתחננת.‬
‫עזרי לי, אני מוכרחה לשתות!‬
‫תגרמו להן להפסיק, בבקשה!‬
‫על מה היא מדברת?‬
‫בואי להציל אותי!‬ ‫-להפסיק את מה?‬
‫קראי לטבה, מהר.‬
‫אדה...‬
‫-מה קורה?‬
‫קדימה, ספרי לה.‬
‫נשים, אני שומעת את הקולות שלהן בראשי,‬ ‫בהמייה בלתי פוסקת, כל הזמן.‬
‫אלה הן.‬
‫האחרות!‬ ‫-מה הן אומרות?‬
‫את מוכרחה להקשיב לקולות.‬
‫אנו מוכרחות לגלות מה מקורם.‬
‫אדה, תקשיבי לי!‬
‫אלה נשים כמונו.‬
‫הן אחיותינו והן בסכנה.‬
‫אבל נוכל לעזור להן.‬
‫רק בעזרתך נוכל לדעת למצוא אותן!‬ ‫-אחת מהן קוראת לי חזק מהאחרות.‬
‫מאיזה כיוון הקולות מגיעים? אדה, תתרכזי!‬
‫נסי להתמקד רק בקול הזה. את תצליחי!‬
‫אולי מצאתי את המקום.‬
‫נערה פקחית.‬
‫נלך ונחפש אותה.‬
‫עליי לבקש ממך להישאר כאן.‬
‫את אומרת לי שלא תרצי אותי לצידך בקרב שלנו?‬
‫או בעצם, בקרב שלך?‬
‫אנו נשתמש בנשק שאינך מכירה.‬
‫נשק שאין לך.‬
‫יש לי את הנשק שאני צריכה.‬
‫זה לא מספיק, ואת יודעת את זה.‬
‫החרב שלי יכולה להפתיע.‬
‫אוכל לקבל אותך כאויבת...‬
‫אבל לא אסכים לאבד אותך.‬
‫נאבד זו את זו גם ככה.‬
‫לכי לספירטו, את מוכרחה לומר לפייטרו ‬ ‫שנאלצתי להיעדר מהפגישה שלנו.‬
‫אתה צריך להעביר הודעה לפייטרו.‬
‫תגיד לו שהיא לא יכלה לפגוש אותו‬
‫ושהיא תבוא הלילה, למקום הרגיל.‬
‫מי זאת?‬
‫טוב, אני אגיד לו.‬
‫יופי.‬
‫ועכשיו נוכל להתנשק, אם תרצה.‬
‫זו לא הבחורה שפייטרו הגן עליה? כי אם כך,‬ ‫אני נשבע...‬
‫יש דברים שאתה לא יכול להבין, ספירטו.‬ ‫-איך אבין משהו שאני לא יודע?‬
‫אני לא יודע דבר בקשר אלייך.‬ ‫-אתה יודע מספיק.‬
‫שאת מתרועעת עם המכשפות האלה?‬
‫אם זה העניין, אעדיף לא לדעת.‬
‫ואני אעדיף לא לדעת שאתה מבלה עם פחדנים,‬ ‫עטויים במסיכות.‬
‫לדעתך הנשים האלה כל כך שונות ממני?‬
‫את לא מכשפה!‬ ‫-זו רק מילה, ספירטו!‬
‫מילה שלא מבטאת את הדאגה,‬
‫את ההגנה ואת האהבה שהן נותנות לי.‬
‫האהבה שאף אחד מאיתנו לא קיבל.‬
‫משפחה.‬
‫המשפחה שאתה מחפש בבננדנטי.‬
‫אותך אני אוהב!‬
‫זה הדבר היחיד שחשוב.‬
‫את כועסת בגלל שאת לא הולכת איתן?‬
‫את לא כמוהן, נכון?‬
‫ולנטה, אנחנו שונים.‬
‫אין לנו את הכוחות של האחרים,‬
‫אבל עדיין יש בנו תועלת.‬
‫עם זה, אהרוג את כולם.‬
‫תתחיל איתו.‬
‫תעצום עיניים.‬
‫אתה רואה אותו?‬
‫איך אראה אותו בעיניים עצומות?‬
‫היכולת לכוון לא תלויה במה שתראה.‬
‫זה בראש שלך.‬
‫הכן את החץ.‬
‫עכשיו.‬
‫שוב.‬
‫הנשימה שלה יציבה, היא לא התעוררה.‬
‫התרופות סוף סוף משפיעות.‬
‫אלו תרופות?‬
‫החליטות הריחניות שלך?‬
‫בזכות החליטות הריחניות האלה,‬
‫אימא שלי מרגישה יותר טוב.‬
‫היא לא תתאושש, עד שנמחה את הרוע.‬
‫הרוע שאתה מדבר עליו, לא קיים.‬
‫המכשפות שאתה מגן עליהן בלהט...‬
‫הפכו את אימך לחולה ויזהמו את העולם כולו,‬ ‫אם לא נעצור אותן. אבל אנחנו נעצור אותן.‬
‫נרדוף כל אחת ואחת מהן ונוציא אותן ממחבואן.‬
‫אתה הוזה כאילו אתה זה שסובל מחום גבוה.‬
‫זו התוצאה של שהותך ברומא?‬
‫למדת כיצד לזלזל באביך?‬
‫פייטרו, זה אתה?‬
‫אתה צריך להחליט.‬
‫אתה איתי או נגדי?‬
‫עזרי לי!‬
‫אדה, מה קרה?‬
‫אני לא יכולה עוד!‬
‫קדימה! אין זמן!‬
‫יש יותר מדי מדרגות.‬ ‫-קדימה!‬
‫אני עולה. אולי הם לא ימצאו אותי.‬
‫לאיזה כיוון?‬
‫אולי הם לא ימצאו אותי.‬
‫מה הקול אומר, אדה?‬
‫אנסה להתחבא.‬
‫אני לא יודעת לאן ללכת עוד!‬
‫היא הצליחה לברוח, היא מתחבאת.‬
‫את מוכרחה למהר!‬ ‫-היא לא יודעת לאן ללכת, היא עיוורת.‬
‫אל תפסיקי לדבר איתי.‬
‫הם יבואו לתפוס אותי שוב.‬
‫עזרי לי. אני מתחננת.‬
‫איפה את?‬ ‫-עזרי לי.‬
‫הקשיבי לי.‬
‫אני רואה אותה.‬
‫היא בראש מגדל.‬ ‫-הקשיבי לי.‬
‫אתם תקוללו בגלל מה שעשיתם!‬ ‫-קדימה!‬
‫לא תזכו למחילה!‬
‫בחיים האלה ובגלגול הבא!‬
‫לעולם לא!‬
‫קדימה!‬
‫הינה היא, שם!‬
‫קדימה!‬
‫לא תזכו למחילה.‬
‫אין מחילה.‬
‫איפה את?‬
‫זו את?‬
‫את כאן?‬
‫הפכי... למי שאת!‬
‫לא!‬
‫היא מתה!‬
‫יש מישהו למטה. בואו נלך.‬ ‫-בואו נלך!‬
‫יש מישהו למטה, קדימה.‬ ‫-מיהם?‬
‫רדו למטה!‬
‫קדימה, מהר!‬
‫מה?‬ ‫-הלפידים!‬
‫קדימה, נלך!‬
‫אלה המכשפות! בואו נתפוס אותן, הן בורחות!‬
‫אל תיתנו להן לברוח!‬
‫קדימה, נתפוס אותן!‬
‫סוף סוף.‬
‫אין משמעות לכוח, אם לא יודעים להשתמש בו.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫את צריכה לצפות לעתיד, אדה.‬
‫את תראי, בפעם הבאה תצליחי...‬ ‫-לא תהיה עוד פעם.‬
‫האישה הזו מתה. היא מתה מול עיניי.‬
‫ישנן נשים אחרות שאנחנו יכולות להציל, ‬ ‫שאנחנו חייבות להציל.‬
‫כמה נשים נוספות אצטרך לראות כשימותו?‬ ‫-אף אחת, אם תתחילי לסמוך עליי.‬
‫סמכתי על אימא שלי,‬
‫היא הייתה כמוך והיא שיקרה לי כל חייה.‬ ‫-רק אם נסמוך זו על זו, נוכל לשרוד.‬
‫רק לך יש את הכוח להציל אותן, אדה.‬
‫הכוח להציל את כולנו.‬
‫ונוכל לעזור לך לעשות זאת.‬
‫גם את הרגשת את זה?‬
‫הספר נפתח.‬
‫ויש רק אדם אחד,‬
‫שיכול לשבור את הכישוף שמגן עליו.‬
‫אבל את הכישוף שימנע ממנו את השימוש בספר,‬ ‫הוא לא יוכל לשבור.‬
‫הוא חזר.‬
‫הוא קודם ואז כל האחרים.‬
‫הוא קודם...‬
‫אחזור לקחת אותך.‬
‫כרגע, יותר בטוח שתישאר כאן.‬
‫אני יודעת שתשנא אותי, אבל זה לטובתך.‬
‫אבל את באמת אף פעם לא ישנה?‬
‫רציתי להיפרד.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-לפייטרו. הוא הציע לי נישואים‬
‫והחלטתי להסכים.‬
‫את צועדת לתוך גוב האריות, את מודעת לזה?‬
‫הוא יגן עליי. נברח יחד, אם נצטרך.‬
‫את תמותי.‬
‫אולי. אבל לא אוכל להישאר כאן עוד דקה.‬
‫זו לא אני ואלה לא החיים שלי. את מבינה?‬
‫לא.‬
‫אבל אם זו ההחלטה שלך...‬
‫בהצלחה, אדה.‬
‫זימון זה מאת הוד רוממותו...‬
‫מכבד מאוד את עבדך הנאמן.‬
‫אבקש להודיעך כי החיפוש אחר הנערה ממשיך,‬ ‫במלוא המרץ.‬
‫כמעט תפסנו אותה ואני משוכנע שבפעם הבאה...‬
‫תהיה נחוש יותר.‬
‫גם אני משוכנע בזה.‬
‫אתה תהיה חזק כזעם האל.‬
‫הלוואי שהייתי כך כעת.‬
‫גש הנה.‬
‫בקרוב תהיה מוכן להתעמת עם כל שד...‬
‫וכל סוד יתגלה בפניך.‬
‫אך אל תיחפז.‬
‫החיפזון הוא אויבו של הטוב.‬
‫ואנו, סנטה, יקירי...‬
‫אנו התגלמות הטוב.‬
‫אדה.‬
‫פייטרו.‬
‫חיכיתי לך כל הלילה.‬
‫אינך יודע כמה קיוויתי שתחזור הנה.‬
‫אז התשובה שלך חיובית?‬
‫לא!‬
‫לא...‬
‫בבקשה, לא.‬
‫לא!‬
‫לא...‬
‫אדה, את בסדר?‬
‫מה קורה?‬
‫ספרי לי, בבקשה.‬
‫לך הביתה, פייטרו.‬
‫למה? רק הגעתי.‬ ‫-אימא שלך...‬
‫מה עם אימא שלי?‬
‫אימא שלך גוססת.‬
‫מה זאת אומרת? מצבה משתפר, היא מחלימה.‬
‫רוץ. קדימה.‬
‫את לא...‬
‫את לא יכולה לדעת את זה.‬ ‫-ראיתי את זה, זה יקרה ולא תוכל לעצור זאת,‬
‫תוכל רק לרוץ מהר יותר מהרוח,‬
‫כדי להספיק להיפרד ממנה.‬
‫לך.‬
‫קדימה!‬