NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Tebe, hevoset ovat levottomia.
Sydän sykkii yhä.
Metsässä on lisää kuolleita.
-Montako? -Laskin kaksitoista.
Kolmetoista peuraa.
Kaikki kuolivat samana yönä.
Ehkä vesi on myrkyttynyt.
Ei.
Jotakin kauheaa tulee tapahtumaan.
Vähenevä kuu. On huonojen enteiden yö.
Jos meidät löydetään, on se loppumme.
Mennään.
Odottamamme hetki on melkein käsillä.
Janara, on aika palata muinaiseen asuinpaikkaamme.
Nyt tulee toinenkin.
Se on arka. Se ei lopu koskaan.
Työnnä, jos siltä tuntuu.
-Älä pidättele lasta. -Tunnen, että se on jumissa.
Vauva on valmis.
Tulkaa, herra. Ette voi jäädä tänne.
Tule, Ade. Auta minua.
Vauva tekee kuolemaa!
Mitä? Lähetä hänet pois! Minun on kylmä!
Häivy!
Kuolleiden maailma avautuu sille. Tunnen sen.
Aja hänet pois! Hän on noita!
Häivy, noita!
Lähdetään nopeasti.
Emme voi. Meidän on autettava.
Emme voi auttaa häntä enempää.
Kiiruhdetaan.
Älä pysähdy.
Elämme aikakautta, jolloin taikuuden ja tieteen välinen raja aletaan tunnustaa.
Lakkaamme uskomasta muinaisiin taikauskoihin.
Alamme ymmärtää, miten maailma toimii,
kehomme toimii ja miten elämä kehittyy -
ottamatta huomioon outoja teorioita tai taikuuden keksintöjä.
Virratkoon tieto tunneillamme aina -
ilman rajoja.
Tämän miehen sanotaan kuolleen pahaan loitsuun.
Kuka teistä haluaisi osoittaa eron tieteen ja taikuuden välillä?
Minä, professori.
Häntä ei näytä vaivaavaan mikään. Ole huolellinen, Pietro.
Tarkkaile.
Silmillä -
ja mielelläsi.
Lues, Syphilis.
Vain pieniä pisteitä.
Luotamme mieleemme,
kunnes voitamme noituuden tyrannian -
pelkällä järjen voimalla.
Saatamme häpeään kaikki, jotka kulkevat yössä peitettyinä -
Jumalan nimeen noitia ja mustia velhoja metsästämässä.
Aina kun obskurantismi syyttää taikuutta,
vastustamme sitä tieteellä.
Koska jos Jumala on olemassa, hän antoi meille älyn lahjan.
Emme ole kerettiläisiä,
jos käytämme sitä voimakkaimpana aseenamme siihen asti,
kunnes maailmamme on valaistuneempi.
Ystäväni.
-Hän kuoli kastamattomana. -Puhun isä Toscolle.
Tunsin vauvan.
Tunsin sen liikkuvan mahassa vain hetkeä aiemmin.
Kirottu noita.
Noituutesi saa riittää.
Valente.
Miten hän voi?
Oi, kuun voima...
Hae keitettä kolmannesta purkista.
Aina kun hän on tällainen, anna lusikallinen.
Miksi kerrot tuollaisia?
-Tee niin kuin aiemminkin. -Asiat eivät ole kuten aiemmin.
Mummo, mitä olen tehnyt?
Miksi tunsin sen asian sen naisen mahassa?
Mitä sinä tunsit?
Kylmäävän väristyksen.
Oven aukeavan -
ja äänien kuiskutuksen.
-Ja hänen pieni sielunsa... -Näitkö sen?
...nousi ruumiista.
Niin ei ole ennen käynyt.
Mitä olen tehnyt?
Näit sen, mitä kohta tapahtuisi.
Et aiheuttanut sitä. Et tuo pahaa onnea.
-Mistä tiedät? -Koska tunnen sielusi.
Kasvatin sinut pienestä pitäen. Tiedän sinusta kaiken.
-Kuuntele... -Ei kun sinä. Hän kutsui minua noidaksi.
Näin vauvan kuolevan, muttei se ole mahdollista.
Maailma on täynnä huomioimattomia totuuksia, Ade.
He tuntevat ne, mutta pelkäävät niitä. Kuuntele, koska aikaa ei ole enempää.
Naiset säilyttävät muinaista viisautta.
Miehet taistelevat peloissaan sitä vastaan. Sinä puolustat sitä.
En halua tätä viisautta. Olen tavallinen tyttö.
Hyväksy se, Ade. Muutoin vaikutukset ovat kauheita.
Aika on loppu. Se kirja!
-Valmista? -Kyllä, isä.
Kuu laskee.
Giambattistan esikoinen kuoli.
Toinen, hyvin voimakas noita, ilmaantui.
Aina kun annamme noidan toimia,
kasvaa paholaisen voima.
Se myrkyttää terveen kaupunkimme.
Siksi me tänään Herramme suoman rohkeuden,
uskomme voiman ja hyvyyden avulla -
lakkautamme pahan vallan.
Rohkeus teitä ohjatkoon. Palakoon usko sisällänne.
Rohkeus meitä ohjatkoon! Usko meissä palakoon!
Benandantit tulevat.
En kuule mitään.
Opit vielä kuulemaan äänet ennen niiden kuulumista.
Minuako he etsivät?
Kukaan ei vielä tiedä, mitä tänään on tapahtunut.
Eivät he sinua etsi.
-Tule. -Ei!
Lupaa huolehtia hänestä.
Pysykää yhdessä.
Te vahvistatte toisianne.
Pelotat minua.
Lupaa!
Lupaan.
Tee kuten minä.
Tee. Aikaa ei ole.
Mitä tapahtuu?
Kuka olet oikeasti?
Elävien ja kuolleiden välillä on raja. Naiset pitävät sen suljettuna,
mutta jos se avautuisi,
raivokkaiden kuolleiden armeija valtaisi maailman.
Ensin ne tappaisivat naiset ja pakottaisivat maailman valtansa alle.
Noidatko?
Siksi heitä kutsutaan, mutta he ovat paljon enemmän.
Jos en palaa, etsi metsän reunalta.
Siellä, aivan keskeltä -
kyyn pesää -
löydät Kadonneet kaupungit. Enne on vahva.
He ovat siellä.
Ota kirja mukaasi. Se on tärkeää.
He selittävät sen.
Älä mene. Älä ota kontollesi jotain, mitä minä tein.
Mene suojaan.
Älä poistu suojasta, tapahtui mitä tahansa.
Älä jätä minua samoin kuin muut aiemmin.
Ole vahva, hyvä lapsi. Itsesi ja veljesi puolesta.
Rakastan sinua -
enemmän kuin mitään muuta.
Viedään hänet!
Kuolema noidalle!
Missä mummo on?
Nuku.
Pietro.
Pietro!
Spirto!
Miten kauan siitä on? Onko uutisia Serrasta?
Paljonkin, muttei kovin hyviä.
Kyse on äidistäsi.
Mikä äidilläni on?
Luu- ja pääkipu on piinannut häntä jo päiviä.
Ensin vain pää oli kipeä.
Sitten tuli kätilö.
Sen jälkeen hänen tilansa alkoi pahentua.
Pyydä äitiäni odottamaan minua. Pakkaan ja tulen pian.
Spirto.
Ei se siitä naisesta johdu.
Kivun alkusyy on löydettävä, että voimme parantaa hänet.
Mene nyt.
Älä! Anna minun olla!
-Anna, olisiko maitoa? -Lapset, tulkaa.
Bruno, Valente on sairas. Olisiko syötävää?
Rosaria? Onko sinulla munia? Leipää? Veljeni ei ole syönyt.
-Täällä ei ole sinulle mitään. -Mummoni hoiti sinua hädässäsi.
-Hän paransi sinut yrteillä. -Mummosi on vain ilkeä noita.
Luoja, suojele kotiamme.
Häivy täältä.
Siinä kohdassa virta on vahvin. Sinuna ylittäisin muualta!
Tunnen tämän paikan hyvin.
-En kyllä ole nähnyt sinua täällä ennen. -Se oli ehdotus!
Kiva kuitenkin tavata. Olen Pietro.
Olet kaunis. Koska et sano nimeäsi, kutsun sinua "puolihameeksi".
Tule tänne.
Voin auttaa.
Olet ehkä oikeassa.
Anna mennä, hevosmies.
Voin sitten seurata sinua.
Heippa, Pietro!
Taljat tai henki, poika.
Opiskelu ei vakavoittanut sinua.
-Olet yhä sama idiootti. -Petyitkö?
Todellakin.
Tule tänne.
-Minulla oli ikävä, pikkusisko. -Minullakin oli.
-Peurako? -Kyllä.
Löysimme monta yöllä kuollutta.
Veisitkö minut äitini luo, Cesaria?
Pietro, sinähän se olet.
Luulinkin kuulleeni äänesi.
Luulin uneksivani.
Kiinapuupulveria.
Ala ottamaan tätä.
Se laskee kuumetta.
Et voi nukkua enää Cesarian kanssa.
Ette ole enää lapsia.
Eikä hän ole siskosi.
Nukut vastapäisessä työhuoneessa.
Pietro.
Isäsi on vakuuttunut, että se noita on aiheuttanut tämän.
Hän arvelee loitsun huonontaneen vointiani.
Hän kai tappoi Giambattistan pojankin.
Väärä hoito pahentaa oloasi, ei noita.
Lepää. Olen täällä nyt.
Huomenta, rouva. Vaihdatteko korin hedelmiin ja kasviksiin?
En ole kiinnostunut.
Sanoin ei.
Huomenta. Vaihdatteko korin maitoon, että voin ruokkia veljeni?
Se on vahva kori.
-Eikö tuo ole sen kätilön lapsenlapsi? -En tiedä. En näe häntä kovin hyvin.
Ei hän olisi uskaltanut.
-On hän. -Ja pala leipää.
Montako haluat? Teen palveluksen.
-On se arvokkaampi kuin mitä annoit. -Haluatko maidon vai et?
-Se on hän! -Hyvä on.
Noidan lapsenlapsi!
-Hän on noidan lapsenlapsi! -Se on hän!
Noita!
Kirottu!
Sinun on kuoltava!
Häivy!
Lopettakaa, elukat!
Hän on noidan lapsenlapsi, He tappoivat vauvan.
-Häivy, muukalainen. -Hän on Santen poika.
Mutta he tappoivat viattoman vauvan.
Oletteko te täynnä hyvää vai pahaa,
kun kivitätte yksinäistä nälkiintyvää tyttöä?
Isä!
Isä Tosco!
Isä!
Isä Tosco!
"Neulatesti osoitti Natalia Brunon olevan noita... paha, epäpyhä...
...tuomittu kuolemaan."
Tuomitsette viattoman ihmisen! Ette voi!
Isä! He tuomitsevat viattoman ihmisen! Ette voi!
Sinuna en meluaisi noin.
-Kuka olet? Et ymmärrä. Et tiedä mitään. -Ymmärrän paremmin kuin sinä.
Mene pois. Et voi tehdä mitään, ellet halua tulla itsekin poltetuksi.
Laita nokkoset kiehumaan.
-Missä näit tuon? -Hän tuli kylään -
sen kanssa, joka tuo uutisia.
Hän koputti oveen.
Onko hän Benandanti? Onko hän noidanmetsästäjä?
On.
Polttavatko he mummon oikeasti?
He väittävät häntä noidaksi, joka tappoi vauvan.
Pitää sanoa, ettei se ole totta.
Pitää kertoa! Pitää pysäyttää heidät!
Emme voi mitään! Ymmärrätkö? Laita nokkoset kiehumaan.
Viimeinkin.
Et olisi saanut lähteä koulusta kesken lukukauden.
Mikset kertonut minulle äidistä?
Ei ollut paljoa kerrottavaa. Hoidan asian.
Miten?
Polttamalla köyhän vanhan naisen?
Ei hän ole köyhä vanha nainen. Hän tappoi Giambattistan pojan.
Hän langetti pahan loitsun heidän päälleen.
Saman kuin äitisi päälle.
Ei kirouksia ole olemassa, isä.
On vain sairauksia. Myös epäselviin ja kivuliaisiin tapahtumiin on selitys.
En lähettänyt sinua kouluun, jotta väittäisit isällesi vastaan, lapsi.
Tai että tuntisit olevasi pirua ja Jumalaa voimakkaampi.
Et saa polttaa häntä.
Et ole murhaaja.
En. Mutta toisin kuin sinä, minä tiedän, millaista on sotia.
Sinäkin tiedät pian,
jos vereni todella virtaa suonissasi.
Siirry siitä.
-Äiti, onko tämä uusi kotimme? -On, kulta. Olemme turvassa täällä.
Mitä tapahtuu?
Minun on lähdettävä.
-Ei, äiti, älä lähde. -Kyllä, rakkaani.
Kuuntele minua.
Kun tuo ovi taas avautuu,
tuli sisään kuka tahansa, pikkuveljesi suojelee sinua.
Älä itke, kultaseni.
Kyyneleet eivät sinua pelasta. Vain vahvuutesi voi sinut pelastaa.
Tiedät, että meissä lepää hyvin vahva sisäinen voima. Sitä he pelkäväät.
Vahvuuttamme. Siksi he haluavat heikentää meidät.
Mutta me olemme vahvempia. Älä unohda sitä.
Olet kehittynyt.
Sinähän se olet.
Miksi sinä aina hiivit?
Että kiihottuisit enemmän.
Olen aina kiihottunut. Tulitko metsän läpi?
Mikset voi kertoa, missä asut?
-Eikö emäntäsi anna lupaa? -Ei kyse ole siitä.
Kyse on aivan erityisestä jutusta. Sinulla on isäntä, minulla ei.
Kun olin lapsi, minua pilkattiin, koska olin orpo.
Minut kuulemma hylättiin lapsena. Olin pirun laiha.
Mutta nyt minulla on isäntä ja kuljen hevosella. Minua kunnioitetaan.
Kysy itseltäsi, kunnioitatko sinä heitä, joiden kunnioitusta kaipaat.
Puhut monimutkaisesti.
Kuule. Isännästäsi puheen ollen, missä se noita on, josta kaikki puhuvat?
-Miksi kysyt? -Tiedätkö vai et?
-Tyttöystäväsi on viehättävä. -Toiveajattelua. En innostu naisista.
-Joo, aivan. -Minne olet menossa?
-Me molemmat menemme. -Yölläkö?
Pietro!
No mitä?
Kuulitko?
Tuolla on joku.
Lamppusi varmaan vain osui pöytään.
Kuolleet eivät voi kävellä.
Jos niin sanot.
Mennään.
Oliko tuosta hyötyä?
Vielä parempaa. Tiesin, että siihen oli joku syy.
Vauvan kaulassa oli tumma jälki.
-Nainen kuristi sen! Hyvä Jeesus... -Ei hän!
Napanuora kuristi vauvan.
Hän yritti pelastaa vauvan. Ymmärrätkö?
Spirto. Miten voimakas ihminen olisikaan,
jos hän vain luottaisi älyynsä?
Avatkaa!
Rukoilen teitä! Antakaa minun nähdä mummoni.
Mummo!
Tappakaa hänet!
-Hänet tapetaan! -Tappakaa hänet!
-Haluamme nähdä hänen kuolevan! -Kuolema noidalle!
-Sen sinä ansaitset! -Noita!
Noita!
Seis!
Minulla on todiste! Hän ei tappanut Giambattistan poikaa.
Vauvalla oli tumma jälki kaulassaan.
-Näin sen. -Mitä hän sanoo?
-Hän tukehtui. -Poikahan on hullu.
Napanuora kiertyi ja kuristi hänet.
-Juuri tällä tavalla. -Toit meille todisteen siitä,
että viaton olento koki väkivaltaisen, ei luonnollista kuolemaa.
Eikös hän kuristunut?
Eli liikuntakyvytön olentoko kuristi itsensä?
-Mutta isä... -Poika, tuo Luojan sinulle suoma tieto -
on meille kaikkein paras todiste.
Noita ja piru hänen kauttaan -
tappoivat tämän olennon -
tukehduttamalla sen äitinsä kohtuun.
-Kyllä! -Isä!
Polttakaa hänet!
Hän on noita!
Sytyttäkää eukko!
Polttakaa hänet!
Polttakaa noita!
Älä katso!
Hänet on vietävä pois.
Kiitos kaikesta, mitä teit vuoksemme. Hyvästi, Pietro.
Ei. Eivät nämä ole jäähyväiset.
Me tapaamme jälleen.
Täällä ei ole enää turvallista meille.
Tiedätkö akveduktin metsässä? Siellä on suihkulähde.
Kun värjään sen veden,
se on merkki siitä, että odotan sinua.
Puolihame!
En edes tiedä nimeäsi.
Hän oli niin voimakas, että palaessaan Herran nimeen taivas synkkeni.
Ruumis ei siis muuttunut tuhkaksi.
Ei. Mutta hän on varmasti kuollut, ja hänen kuolemansa herätti vaimosi.
-Niin. -Mitä?
-Se nuori tyttö. -Mitä?
-Mitä sinä sanot? -Se oli se nuori tyttö.
-Se oli se tyttö. -Tyttö.
Aivan keskeltä -
kyyn pesää.
Missä, mummo?
Ade.
Oletpa fiksu.
Siksi heitä kutsutaan.
Mutta he ovat paljon enemmän.
Jos en palaa, etsi metsän reunalta.
Aivan keskeltä kyyn pesää löydät Kadonneet kaupungit.
Älä pelleile. En jätä sinua koskaan.
Tule, Ade.
Odotimme sinua.