‎UN SERIAL NETFLIX
‎Căcănarule!
‎- Dă-mi-o! ‎- Nu înjura!
‎Dă-mi-o! Ești un pericol cu chestia aia!
‎Haide! Așa, fetiță!
‎Haide! Bravo!
‎- Doamne! ‎- Ce cretin!
‎Poate că totuși viața merită trăită.
‎- Doamne! ‎- Nu e amuzant. Puteam să…
‎Nu sunt de acord.
‎- Poți să strângi aici? ‎- Nu.
‎M-am lovit la cot.
‎- Ce naiba! Haide! ‎- Mă încălzesc. Eu fac lucrurile ca lumea.
‎- Joc tenis îmbrăcat în alb. ‎- Futu-i! Dă-mi mingea!
‎Vorbește frumos, te rog!
‎15-0.
‎Ce naiba, Matthew!
‎- 1-0. ‎- Schimbăm terenul.
‎- Nu, lasă! ‎- Ce?
‎Așa se face după primul game.
‎Ca să fie echitabil. ‎Eu am soarele în ochi, căcănare.
‎Te rog, ai putea ‎să nu mai folosești asemenea cuvinte aici?
‎- Futu-i mă-sa! ‎- Bine, doar…
‎Nu!
‎Nu se poate!
‎Maturizează-te!
‎Ghinion!
‎Ai jucat bine.
‎- Uită-te la tine! ‎- Ce?
‎- E o batjocură. ‎- Ce anume?
‎Arăți ca Maradona.
‎Nu în anii '80, ci…
‎- Înainte să moară. După ce a murit. ‎- Nu fi bădăran!
‎GAZETA DE TAMBURY
‎Cine a câștigat?
‎El, dar…
‎- Serios? ‎- Da.
‎Nu mai pot călca acolo. ‎A înjurat de mama focului.
‎Ce era la gura lui! ‎La Wimbledon, l-ar fi descalificat.
‎- Căcatu' de Wimbledon! ‎- Vedeți?
‎Ieri la cafenea a țipat ‎la un tip cu un copil.
‎Îl făcea căcănar în gura mare.
‎Aveam și de ce.
‎- De ce? ‎- Era un căcănar.
‎Nu folosesc acest cuvânt.
‎Denotă un vocabular sărac. ‎Dacă-l aud la un tip, mi se ia.
‎- Dacă-l face căcănar pe Hitler? ‎- Ce exemplu!
‎Nu te deranjează, nu?
‎Nu, dar m-aș abține de față cu o doamnă, ‎dacă nu-i place.
‎Ori nu mai folosesc cuvântul ‎de față cu tine, ori te fac să-l savurezi.
‎Te învăț eu să-l folosești. ‎Îți va schimba viața, crede-mă!
‎- N-o să mă auzi folosind cuvântul ăsta. ‎- Vom vedea.
‎Apropo de vocabular, ‎am o întâlnire cu un profesor, așa că…
‎Bine. Ce predă?
‎Nu știu. De ce?
‎Dacă e profesor de științe exacte, ‎n-aș vorbi despre fantome și astrologie.
‎De ce? E tot ceva științific.
‎Nu. Nu este.
‎E opusul. Crede-mă!
‎Uite cine e aici!
‎Bună! Ia ascultă aici!
‎- De ce a trecut puiul strada? ‎- Nu știu.
‎Fiindcă doi țigani îmi regulau nevasta ‎și puțea.
‎La ora 8:00, în parcare la Safeway.
‎Dezgustător!
‎De ce-mi tot spui chestii de-astea? ‎Nici măcar nu-s glume.
‎- Acum ești critic de comedie? ‎- E și rasist.
‎Fugi de aici! De ce?
‎- Doi țigani îmi regulau nevasta și puțea? ‎- Ea puțea!
‎Folosește-ți capul! ‎Avea o problemă cu igiena feminină.
‎Vrei să detaliez? ‎A trebuit să trăiesc cu asta.
‎Danny Richards și Sid Nash ‎sunt niște băieți spălați.
‎Niște băieți minunați. ‎Ea era cea care puțea.
‎I-am zis: „Vine o miasmă de speriat ‎de la savarina aia a ta.”
‎Nu i-a păsat.
‎Cică dacă Domnul voia să-i miroasă frumos ‎găurica, nu i-o punea lângă cur.
‎Știu, te gândești că avea dreptate. ‎Nimic mai greșit!
‎Nu curul era problema. Imaginează-ți!
‎'Neața!
‎Salut, Brian!
‎- Îmi faci o favoare? ‎- Depinde.
‎Poștașul meu e deprimat zilele astea.
‎E foarte nemulțumit de viața lui.
‎Mă gândeam că, dacă vorbește cu cineva ‎care chiar are o viață groaznică,
‎ar putea să se simtă mai bine ‎în propria-i piele.
‎- Nicio problemă. Mă ocup. ‎- Mersi!
‎Beau un ceai. E ora ceaiului.
‎Bine. Squash.
‎- Ce? ‎- Squash.
‎Nu e cazul. Ți-am arătat că te bat. ‎Și ai dreptate, m-am mai liniștit.
‎- Dai înapoi? ‎- Nu.
‎Așa pare.
‎- Nu. ‎- E prea complicat?
‎- Nu. ‎- Ai mai jucat?
‎- Nu în secolul ăsta, dar nu e o problemă. ‎- Perfect. Ne vedem pe teren.
‎Nu mă va bate la niciun sport. ‎Nu îl voi lăsa.
‎O să fac tot ce pot să mă asigur…
‎Uite ce nervos e! Nu suportă. ‎Nu-i vine să creadă că l-am bătut.
‎Deci ați fost iubiți în adolescență, ‎iar apoi n-ați mai ținut legătura?
‎Da. Ne-am cunoscut în 1957.
‎Eu aveam 16 ani, iar Bill avea 17.
‎Eu lucram la fabrică. ‎Bill îngrijea spațiile verzi.
‎Am fost împreună vreun an, ‎iar apoi ne-am despărțit.
‎- Mai știți de ce? ‎- Am uitat și ce am mâncat azi!
‎Bea prea mult. Era mereu beat.
‎- Acum nu mai beau. ‎- Eu da.
‎Oricum, n-am mai ținut legătura.
‎Fiecare s-a căsătorit cu altcineva ‎și asta a fost.
‎Ne-am întâlnit întâmplător ‎de câteva ori de-a lungul anilor.
‎Când am aflat ‎că am rămas amândoi văduvi,
‎ne-am întâlnit la un ceai ‎și ne-am înțeles perfect.
‎Atracția rămâne.
‎N-aveam de gând să ne căsătorim,
‎dar, fiind catolică, ‎sexul mă făcea să mă simt vinovată.
‎Sexul.
‎Bine. Când e nunta?
‎- Pe 28 august. ‎- Pe 28.
‎- A mea e tot în august. ‎- Fraiere!
‎Felicitări! Vă urez ‎să trăiți mulți ani fericiți împreună.
‎- Sper să mor primul de data asta. ‎- Sper să am timp să găsesc pe altcineva!
‎Fă o poză!
‎Zâmbiți!
‎Perfect.
‎O îmbrățișam destul pe Lisa?
‎Glumești? N-am întâlnit niciodată ‎un cuplu mai devotat.
‎Știu că Lisa știa că o iubesc, ‎dar am spus-o cu voce tare?
‎I-am reamintit mereu?
‎Da. Era evident pentru toată lumea ‎că o iubeai, darămite pentru ea.
‎- Ești un prieten bun. ‎- Sunt sincer.
‎Și eu vreau același lucru.
‎Sunt norocos că am întâlnit-o pe June.
‎Adevărul e că nu se bat femeile pe mine.
‎- Ești o comoară. ‎- Ne îmbrățișăm?
‎- Fugi de-aici, moluscă transpirată! ‎- Parcă eram o comoară.
‎Da, una scoasă de pe fundul mării ‎la o emisiune de pescuit.
‎O specie aparent dispărută. Nu știm ce e. ‎E o masă amorfă. Poate fi pește sau melc.
‎Ești iar ca înainte.
‎- Nimic nu va mai fi ca înainte. ‎- Căcat! De ce am spus asta?
‎Înainte, noi ne îmbătam ‎și tu dormeai pe canapea.
‎Hai să bem ceva diseară! ‎Nu o facem lată. O să ajung acasă.
‎Bine.
‎Băiete!
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Cum merge?
‎- Bine. ‎- Da?
‎Frumoasă zi, nu?
‎- Am auzit că ești deprimat. ‎- Da.
‎Povestește-mi!
‎Toată lumea știe cu se ocupă Roxy.
‎- Mi-e rușine. ‎- Rușine?
‎Probabil duc poșta unora care i-au tras-o.
‎Cel puțin.
‎Cum adică?
‎Mă îndoiesc că doar i-o trag, ‎dacă plătesc.
‎Pricepi?
‎Imaginează-ți ce chestii trebuie să facă!
‎Poziția misionarului iar și iar. ‎E plictisitor.
‎„Întoarce-te! Dă fundul!”
‎M-am plictisit. ‎„Întoarce-te! Ia-mi acadeaua în gură!
‎Ai grijă la dinți, să nu mi-o crănțăni!
‎Minunat! Poftim, ia banii!
‎Întoarce-te la iubitul tău poștaș!”
‎Înțelegi?
‎Măcar ea o face pe bani.
‎Nevastă-mea și-o trăgea pe gratis. ‎Uneori, pe furiș. Uneori, voia s-o filmez.
‎Cum crezi că mă simțeam când o filmam?
‎Ca un gunoi.
‎Ca un limax ‎care se hrănește cu găinaț în ploaie.
‎Iar apoi e călcat ‎și lăsat să moară în agonie.
‎Fii atent aici! ‎Nu fi un vierme nenorocit ca mine!
‎Fii bărbat!
‎Pe curând!
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Ești fiul meu.
‎Da.
‎Cum te simți, tată?
‎Nu mă plâng.
‎Unde ai fost?
‎În Australia.
‎Unde e asta?
‎Dacă ieși de aici și faci la stânga,
‎e cam la 16.000 de kilometri.
‎Bine.
‎Și acum te-ai întors?
‎- Da. ‎- Definitiv?
‎- Da. ‎- Bună!
‎- Bună!
‎Eu doar…
‎Stăteam pe aici.
‎Ar trebui să-mi aduci tabla de șah.
‎Să jucăm o partidă. ‎Erai bun când erai tânăr.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Unde este?
‎În dulap, lângă vișinată.
‎- Ți-o aduc mâine. ‎- Mersi!
‎Ar trebui să plec. Eu…
‎Pot să fac o pauză ‎și să ne plimbăm puțin, dacă vrei.
‎Da, sigur.
‎- Pa, tată! ‎- Pa!
‎Ce faci?
‎- Prietenii se țin de mână. ‎- Da?
‎- Da. Sunt și bărbați care se țin de mână. ‎- Bărbați gay.
‎Chiar și bărbați heterosexuali.
‎Ce bărbați heterosexuali ‎se țin de mână pe stradă?
‎În Spania. Și nu sunt gay.
‎Unii sunt.
‎- Nu mulți. Sunt macho. Toreadori. ‎- Da.
‎Toreadorii nu-s gay.
‎Nu. Cu beretele alea ‎și cu pantalonii strâmți cu paiete!
‎Dansând în timp ce se aruncă ‎cu trandafiri. Clar, nu-s gay.
‎Niște căcănari sadici.
‎Dar nu sunt gay. Unde mergem?
‎- Ce faci? ‎- E o narcisă.
‎Da. Vandalism.
‎Futu-i! Ție ți-am cules-o, nesuferitule!
‎Bine, să începem!
‎Unii dintre voi poate știu
‎că se împlinesc 500 de ani ‎de la înființarea Târgului din Tambury,
‎Am fost rugat ca Tambury Players ‎să ofere un act de cultură.
‎Am cooptat-o pe Coleen.
‎Ea va organiza totul din culise
‎și va scrie și un articol despre noi.
‎V-ați obișnuit să fiți în centrul atenției ‎datorită mie. Ce jucăm? Am nevoie de idei.
‎- Sugestii? Ceva pe teme istorice. ‎- Mizerabilii.
‎Nu putem juca ‎Mizerabilii, ‎deși se desfășoară în trecut.
‎Nu plătesc pentru așa ceva. ‎Să n-aud! Am pățit-o cu ‎Evita.
‎Mai plătesc și acum.
‎Ne trebuie ceva interactiv, ‎să ne plimbăm printre spectatori.
‎Puțină mișcare.
‎Vin actorii la tine. ‎Vin vikingii, care violează și jefuiesc.
‎Nu chiar. ‎Poate un călugăr care te binecuvântează.
‎Chestii istorice. O corabie de pirați. ‎Un porc! Un porc care aleargă.
‎E o idee bună? Nu știu.
‎Nu mă lăsați doar pe mine! ‎Ce idei mai aveți?
‎Eu pot juca un actor de Shakespeare șomer.
‎James, nu începe!
‎Vrem să ne distrăm. ‎Ne-am făcut cu greu timp ca să fim aici.
‎- Tu n-ai de împărțit ziare. ‎- Nici tu! Pe majoritatea le arunci.
‎Momentan, nu prea îmi merge bine și…
‎Nu ți-a mers bine niciodată.
‎Iar eu am susținut pe cine nu trebuia.
‎Sunt puțin îngrijorată. Dacă nu joacă, ‎nu prea i se întâmplă nimic bun.
‎Va juca într-un spectacol. Ce mai vrei?
‎E un spectacol de amatori!
‎Amatori? Cum îndrăznești?
‎Sunt actor și regizor profesionist.
‎- În ce ai jucat? ‎- În ‎Șoferul de taxi‎. Musicalul din Wigan.
‎Ai fost bun?
‎Tu să-mi spui!
‎Vorbești cu mine? ‎Eu cu tine vorbesc
‎Nu văd pe altcineva ‎Cu care ai putea vorbi
‎Pac, pac!
‎Sunt șofer de taxi
‎Conduc toată noaptea ‎Iau pe cine mi se năzare
‎Pac, pac!
‎Sunt șofer de taxi
‎Dacă faci trafic de cocaină ‎Iei un glonț în spinare
‎Astă-seară!
‎Taxi!
‎E bun.
‎- Nu prea se mai cheamă chelnerul așa. ‎- Aduc lista de vinuri?
‎„Îmi permiteți să aduc lista?”
‎- Scuze! ‎- Mersi!
‎Te pricepi la vinuri?
‎Nu prea. Mie îmi place ‎prosecco‎.
‎- Să comand eu? ‎- Da.
‎Am dori două pahare
‎de Chianti Classico din 2017.
‎- Apoi, mai vedem. ‎- Care este vinul?
‎Nu pot fi mai clar decât atât. ‎Chianti Classico din 2017.
‎E scris alb pe negru.
‎- Da. ‎- Fă-ți bine meseria!
‎Dacă-ți lipsește entuziasmul, ‎n-ai ce căuta aici.
‎Câștig salariul minim.
‎Trebuia să iei școala în serios.
‎A plecat cu coada între picioare.
‎Deci lucrezi în… ‎Coatele jos de pe masă! Lucrezi în presă?
‎- Da. ‎- La un ziar?
‎Da.
‎Eu citesc doar ‎The Guardian.
‎Citesc uneori ‎Private Eye, ‎dar și atunci îmi zboară mintea.
‎Am ceea ce eu numesc creier creativ.
‎Scriu poezie.
‎Îți place poezia?
‎- Da. ‎- Da.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Mulți spun că le place poezia,
‎dar, de fapt, vor să spună ‎că le place „Dacă” de Rudyard Kipling
‎și cred că este o capodoperă.
‎Unii spun că joacă… Coatele!
‎Unii spun că joacă șah,
‎când, de fapt, vor să spună ‎că știu cum se mută piesele.
‎Îți place șahul?
‎- Nu joc șah. ‎- Nu joci. Exact!
‎- Dar știi cum se mută piesele? ‎- Unele piese.
‎Așa.
‎- Unele. ‎- Poftim?
‎La șah, e un căluț.
‎E un cal.
‎- Și un… pilon? ‎- Un pion.
‎Eu joc dame.
‎E mai ușor să joci dame.
‎E un joc foarte simplu.
‎Așa.
‎- Porția de fructe recomandată. ‎- Struguri.
‎Exact.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎- Ești bine? ‎- Da. Tu?
‎Voiam să te întreb ceva.
‎- Bine. ‎- Poți să refuzi. Nu e mare lucru.
‎Vrei să fii cavalerul meu de onoare?
‎Futu-i!
‎Sunt eu cel mai indicat?
‎- Sincer, n-am pe altcineva. ‎- Da.
‎Bine.
‎Trebuie să spun da, nu-i așa?
‎Dacă mai trăiesc.
‎- Iar începi? ‎- Nu, dar…
‎La cât mănânc și beau, ‎poate nu apuc luna august.
‎Dacă mori din cauze naturale, se acceptă.
‎Asta sper și eu acum.
‎Mai bine mor ‎decât să fiu cavaler de onoare.
‎Sunt flatat. Futu-i mă-sa!
‎Trebuie să fiu treaz?
‎Măcar până ții discursul.
‎Să țin discursul înainte de ceremonie!
‎Da. Bine.
‎Termină! Să-l țin…
‎Predai științe exacte?
‎Nu.
‎Mă ocup cu științele umane. ‎Predau engleză.
‎- Limba și literatura, în fine laolaltă. ‎- Ce bine!
‎- Mie îmi place astrologia. ‎- Poftim?
‎Îmi place astro…
‎- Astrologia? ‎- Da.
‎- Ție? ‎- Dacă îmi place astrologia?
‎- Da. ‎- Nu. Bineînțeles că nu.
‎Baliverne, gogoși!
‎Iluzii
‎pentru naivi și disperați.
‎Fără supărare.
‎Stai dreaptă!
‎Umerii în spate! ‎Și coatele jos de pe masă!
‎- Abia aștepți să te căsătorești? ‎- Da.
‎Da. Sigur, nu voi mai putea ‎să-mi fac de cap,
‎dar avantajele sunt mai mari.
‎Bine.
‎De exemplu, înainte mă uitam ‎toată noaptea la televizor și mâncam.
‎Și acum fac asta, dar nu mai trebuie ‎să mă ridic să iau mâncare. Mi-o aduce ea.
‎- Tare! ‎- Dar mă uit la chestii pentru femei.
‎Cum ar fi?
‎The Crown, Fleabag, ‎Great British Bake Off.
‎Dar, dacă spun că un tort arată bine, ‎știu că-l voi mânca a doua zi.
‎Deci ‎Great British Bake Off‎ e ‎un fel de canal de teleshopping?
‎- Da. ‎- Tare! Ce viață!
‎Două pătrate în față, unul în lateral.
‎Coatele!
‎Mulțumesc!
‎- Plătesc eu. ‎- Super.
‎Tu plătești bacșișul.
‎- Cât este? ‎- 38 de lire.
‎- Da. ‎- Deci 15%.
‎Adică?
‎Cât este 10% din 38?
‎- 3,80 de lire. ‎- 3,80 de lire. Știe.
‎Plus 50% cât face?
‎Las cinci lire.
‎Nu e de ajuns, nu?
‎- Las zece lire. ‎- E prea mult.
‎- Eu las bacșișuri mari. ‎- Bine.
‎Ce avem aici?
‎HSBC. Un card britanic avansat.
‎Mustață!
‎Mustață?
‎- Pari mai fericit în ultima vreme. ‎- Da?
‎Da.
‎Încerc să merg mai departe.
‎Vreau să mă simt mai bine.
‎Vreau să fiu un om bun.
‎Dar, uneori,
‎nu-mi mai vine.
‎E prea greu.
‎Ne pricepem la vorbe, ‎dar când să trecem la fapte,
‎fugim și ne eschivăm ‎de la un sacrificiu adevărat.
‎De exemplu, ‎i-aș da un rinichi unui străin?
‎Nu. În niciun caz.
‎Nu ți l-aș da nici ție. Dar unii o fac.
‎Cum de-s așa de buni?
‎E incredibil.
‎Vreau să fac ceva bun.
‎Știi?
‎Vreau să fac un sacrificiu.
‎Vreau să ajut,
‎dar apoi îmi zic:
‎„Ce rost are?”
‎Și dacă donez cuiva un rinichi,
‎tot să moară într-o zi,
‎deci ce contează?
‎Când văd copii la joacă, ‎nu mă gândesc că au toată viața înainte,
‎ci că vor muri cu toții într-o zi, ‎așa că totul e inutil.
‎Pot să retușez ‎discursul cavalerului de onoare?
‎Cred că nu-mi mai pasă de moarte.
‎Nu spun că vreau să mor, dar…
‎Fie cum o fi.
‎Nu mai sunt furios. ‎Nu vreau să pedepsesc lumea.
‎Mi-am trăit viața ‎și nu mai e nimic de adăugat.
‎Mă enervează că lumea crede ‎că o pot lua de la capăt cu altcineva.
‎Nu pot să o înlocuiesc pe Lisa.
‎Și sunt împăcat,
‎pentru că timpul petrecut cu ea ‎e și mai frumos, și mai valoros.
‎Tot ce am acum i se datorează.
‎A plătit creditul pentru casă.
‎Și-a făcut asigurare de viață.
‎Am 150.000 și…
‎nu i-am ridicat.
‎Ai 150.000 de lire?
‎N-am încasat cecul,
‎pentru că nu-l vreau.
‎Fiindcă…
‎l-am obținut așa.
‎Te rog, promite-mi că încasezi banii,
‎fie și doar pentru a nu-i lăsa ‎companiei de asigurări.
‎Du-te tu! Nu vreau să scol câinele.
‎- Ce? ‎- Haide!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎E Kath.
‎Ești bine?
‎- Da. ‎- Cum a fost?
‎N-am cuvinte.
‎Cum era tipul?
‎Un căcănar!
‎Sunt mândru de tine. Vrei ceva de băut?
‎- Da, te rog. ‎- Adu-i un pahar lui Kath!
‎- Ce? ‎- Haide! Nu pot.
‎Ia uite la el!
‎Subtitrarea: George Georgescu