‎UN SERIAL NETFLIX
‎A venit la ușă și a zis că face verificări ‎la oameni vulnerabili ca mine.
‎- I-ați cerut un act de identitate? ‎- Nu! Era în uniformă. Avea și cască.
‎- Sunt o proastă, nu? ‎- Nu, deloc.
‎Apoi a intrat
‎și i-am făcut un ceai.
‎M-a întrebat despre alarme antiefracție, ‎dar i-am spus că nu am.
‎Despre încuietori la uși.
‎Era tare convingător și știa ce vorbește.
‎M-a întrebat unde țin bijuterii ‎și obiecte de valoare.
‎Am spus că nu prea am nimic de valoare,
‎dar economisisem din pensie de câțiva ani.
‎Aveam cam 500 de lire ‎în borcanul de biscuiți.
‎Și m-a rugat să-i arăt, așa că am făcut-o.
‎A zis: „E bine. Cred că n-ar căuta acolo.”
‎Ne-am întors în sufragerie,
‎mi-a cerut voie să meargă la toaletă ‎și probabil a venit aici…
‎- Da. Aveți asigurare? ‎- Nu.
‎Nu-i recuperez nici dacă-l prind. ‎Probabil i-a cheltuit pe droguri.
‎Probabil că da.
‎Ați reclamat la poliție?
‎Da. Și au confirmat ‎că nu era polițist adevărat.
‎Au zis că n-au niciun ofițer tatuat ‎cu „făcut în Marea Britanie” pe frunte.
‎- Era tatuat cu „făcut în Marea Britanie”? ‎- Da.
‎- Fă o poză! ‎- Da.
‎Ce proastă sunt!
‎Nu sunteți proastă.
‎- Lumea e un loc nenorocit. ‎- Zâmbiți!
‎Viața e foarte nedreaptă, nu?
‎Bătrânilor n-ar trebui să le fie rușine ‎pentru că sunt prostiți de jigodii.
‎CADOURI
‎Intru aici să iau ceva.
‎- Bine, pa! ‎- Pa.
‎CĂMINUL PENTRU BĂTRÂNI „FRUNZE DE TOAMNĂ”
‎Ți-am adus șahul, tată.
‎- Ți-ai amintit! ‎- Unul dintre noi tot trebuia.
‎- Ce trebuia? ‎- Să țină minte.
‎Ce să țină minte?
‎Futu-i mă-sa!
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Azi e ziua mea.
‎Da? Nu mi-ai spus.
‎- Nu e mare scofală. ‎- Bem ceva mai încolo?
‎Nu trebuie.
‎Ești sponsorul meu?
‎Bine. Dacă nu ești ocupat.
‎Nu sunt niciodată ocupat. Uite!
‎Pe tabla asta nu e nicio segregare.
‎Te rog! Încerc să mă concentrez.
‎Nu! E cineva acolo.
‎Nu e…
‎- E mai bine? Așa îți place? ‎- Da.
‎Pornește!
‎Tu muți.
‎Probabil o să încep cu asta.
‎E ridicol.
‎Bine. Hai! Faceți liniște! ‎Suntem toți prezenți.
‎Marele Târg din Tambury.
‎Eu voi organiza întregul eveniment.
‎Am și costumație. ‎Pantaloni de piele și bici.
‎- Ce vei fi? ‎- Negustor de sclavi.
‎Pe vremuri, erau importanți pe-aici.
‎Avem o instalație cu țintă. Lovești ținta ‎cu mingea și scufundă o vrăjitoare în apă.
‎June va fi vrăjitoarea. Nu?
‎Da. Ador vrăjitoarele.
‎Vrem un voluntar ‎care să stea prins în butuci
‎și în care să se arunce ‎cu roșii, ouă stricate și altele.
‎James!
‎- Nu. N-o fac. ‎- E în scop caritabil.
‎Asta poate face oricine. ‎Eu sunt un actor bun.
‎Clar!
‎Bine, domnule actor bun. Tu ce vei fi?
‎Trebuie să fie ceva clasic, ‎de acum sute de ani.
‎- Ce zici de un delușor? ‎- Perfect.
‎Ce e un delușor?
‎E o chestie de modă veche, nu? Nu știu.
‎- E un mic deal. ‎- Cum să fiu un deal?
‎Te întindem, punem noroi și iarbă pe tine…
‎Punem și niște floricele.
‎Cu floricele frumoase în jur. ‎Va fi minunat.
‎Trecătorii vor zice: „Uite un delușor!”
‎Nu voi fi delușor, ce dracu'!
‎- Vezi cum vorbești! ‎- Nu! Ce părere ai despre mine!
‎Parcă îmi erai agent.
‎Știu că nu-mi poți găsi de lucru. ‎Clar, e exclus.
‎Dar să sugerezi ‎să mă acoperi cu noroi în public?
‎Incredibil!
‎Regret că asistați la asta. ‎E ca un taur sălbatic.
‎- E constipat. ‎- Asta nu e o scuză!
‎Și te înșeli, de fapt.
‎Pentru că ți-am găsit de lucru.
‎- Voiam să-ți spun mai târziu. ‎- Bine. Ce anume?
‎Ai văzut emisiunea ‎Imposibil de cuplat?
‎Nu. Ce e?
‎Oamenii ies la întâlniri ‎și văd cum se înțeleg. E tare.
‎- O emisiune de tip‎ reality? ‎- Da, dar e genială!
‎Nu e un rol pentru un actor.
‎Partea tare urmează.
‎E pentru cei care nu-și găsesc parteneri,
‎fiindcă sunt handicapați sau desfigurați.
‎- Și cum mi se aplică mie asta? ‎- Le-am spus despre forma ta.
‎- Sigur că da. ‎- Dar n-a fost de-ajuns.
‎Așa că am spus…
‎„E retardat mintal.”
‎Futu-i mă-sa!
‎Ce e?
‎Nu merg la o emisiune de ‎dating ‎să mă prefac că sunt retardat
‎fiindcă nu-mi găsești de lucru.
‎Orice fac, tot rău e! E ceva de muncă.
‎Ba nu e! ‎Doar m-aș preface că am dizabilități.
‎- Actorii se prefac! ‎- Și de ce le-ai spus că sufăr?
‎N-am intrat în detalii. ‎Ăsta e visul tuturor actorilor!
‎Daniel Day-Lewis în ‎Piciorul meu stâng. ‎Suferea de ceva?
‎- Nu știu. ‎- Nimănui nu i-a păsat.
‎Rain Man. ‎Netotul ăla ce făcea?
‎Nu e greu.
‎- Las-o baltă! ‎- Ești actor!
‎Las-o baltă! E jignitor. Tu jignești.
‎O fac eu.
‎N-ar fi același lucru. ‎Tu chiar ești puțin dus.
‎Corect.
‎GAZETA DE TAMBURY
‎Am un pachet pentru Kath.
‎Semnez eu.
‎Vin eu să semnez, dacă vrei.
‎- Mă descurc. ‎- Eu sunt Kath.
‎Ești cu motorul?
‎Nu, am emoții în autobuz.
‎- Ce amuzant! ‎- Da, am o Honda.
‎Tare!
‎- Ești jurnalistă? ‎- Îmi spăl păcatele.
‎Ce vrei să spui?
‎Nimic.
‎Da, sunt jurnalistă. ‎Adică vând publicitate lângă articole.
‎Muncesc toată ziua,
‎dar satisfacția e pe măsură.
‎Și, fiind singură, nu mă deranjează ‎să lucrez până târziu în noapte.
‎Tânără, singură și disponibilă.
‎- Vrei să bem ceva? ‎- Da, sigur.
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Ți-am adus tort, dragă. ‎- Mersi!
‎S-a zis cu dieta.
‎Da. N-o să mai intri în costumul de nuntă.
‎Eu n-am probleme. ‎Îmi fac rochia de mireasă mai mare.
‎- Îți faci singură rochia? ‎- Da. Economisesc bani.
‎Ce trist!
‎De ce?
‎Să n-ai destui bani ‎pentru cea mai importantă zi din viață.
‎Am destui bani, deși nu am aproape deloc.
‎Nu ai nevoie de bani dacă ești iubită. ‎E doar o rochie.
‎- Eu nu am nici bani, nici iubire. ‎- Toată lumea te iubește.
‎Dar pe mine?
‎Tuturor ne e dat cineva.
‎Am ieșit cu un prof care mă credea toantă.
‎Mă lua de sus pe teme de poezie, ‎se lua de Kipling.
‎Îmi plac prăjiturile lor. ‎O să iau și la nuntă.
‎Dacă te simți mai bine așa, ‎poate se prefăcea că te crede toantă
‎fiindcă nu-i plăceai.
‎- Te prinzi dacă te place. ‎- Cum?
‎O simți. Nu e doar politicos, ‎ci e atent și grijuliu.
‎Dă dovadă de interes, ‎nu doar de curtoazie.
‎Are o căldură pe care n-o poate ascunde.
‎Zâmbește când te privește, ‎își atinge părul.
‎Ridică ce scapi tu pe jos. ‎Caută să vă apropiați mâinile.
‎La următoarea întâlnire,
‎vezi dacă-și atinge părul, ‎zâmbește și ridică ce scapi pe jos.
‎Lenny mi-a zis despre asigurarea de viață.
‎Da.
‎N-a încasat banii. ‎Nu-i vrea în aceste circumstanțe.
‎Doamne, ce romantic!
‎Da. Dar banii nu o reprezintă pe Lisa.
‎Banii sunt doar jetoane de cheltuit.
‎Lisa era un om frumos ‎cu care ți-ai petrecut viața.
‎Ea trăiește în inima ta.
‎Și-a făcut asigurarea de viață ‎doar ca să te scutească de griji.
‎Măcar ia-i de la compania de asigurări! ‎Și bucură-te de ei!
‎Sparge-i la cazinou dacă ai chef!
‎Dacă nu îi cheltui,
‎Lisa s-a ostenit degeaba.
‎Vreau să trăiești, Tony.
‎Nu doar să nu te sinucizi ‎sau să aștepți cu răbdare moartea,
‎ci să trăiești.
‎Trăiește fiecare zi din plin,
‎iar a doua zi ‎trezește-te și ia-o de la capăt!
‎Nu contează ce faci, ‎câte vreme trăiești cu entuziasm
‎și te bucuri de fiecare clipă.
‎Dacă nu crezi că merită încercat, ‎eu de ce aș crede?
‎Înainte, stăteam zilnic pe banca asta,
‎singură,
‎sperând să vină cineva care să înțeleagă.
‎Și ai venit tu.
‎Erai în situația mea. ‎Pierduseși pe cineva.
‎Fiind la cimitir, nu e chiar improbabil…
‎Vezi? Gândești, asculți, ‎faci oamenii să râdă
‎și să se simtă valoroși ‎și demni de a fi ascultați.
‎Vreau să găsești ceva care să te facă ‎să vrei să te trezești dimineață.
‎Eu încă merg înainte.
‎Știu că nu-l voi înlocui pe Stan vreodată, ‎dar nu voi renunța
‎și singurul lucru care mă îngrijorează ‎acum este că nu ești fericit.
‎Contează să ai speranță.
‎Ai voie…
‎să-ți fie dor de Lisa, ‎să fii trist și să te enervezi.
‎Dar nu suport să știu că nu ai speranță.
‎Asta mă întristează cel mai rău.
‎Renunțarea.
‎Te rog,
‎spune-mi că ai speranță!
‎Am.
‎Dar…
‎nu voi găsi pe nimeni ‎care s-o înlocuiască pe Lisa.
‎Și mi-am dat seama că nici nu vreau.
‎Dar vreau să găsesc un motiv să trăiesc.
‎Asta nu e ceva exclus.
‎Te miști rapid, nu-i așa?
‎Cum adică?
‎Cum ne-am cunoscut, ‎m-ai și invitat în oraș.
‎Credeam că asta vrei.
‎Da.
‎Vai de mine!
‎Ai Parkinson?
‎Nu.
‎- Emma? ‎- Da?
‎Sunt Jack.
‎Jack! Doamne!
‎- Îmi pare rău. A trecut atâta timp! ‎- Da.
‎Treizeci de ani. Da.
‎Uite! Aveam și păr.
‎- Aveai! ‎- Da.
‎Ce mai faci?
‎- Păi, știi cum e… ‎- Da.
‎- Te-ai căsătorit? Ai copii? ‎- Nu. Nimic din toate astea.
‎Tu? Tu ești…
‎Eu? Nu, sunt divorțat. Fără copii. ‎Deci sunt complet ratat.
‎- Și cu ce te ocupi? ‎- Sunt asistentă la un azil.
‎Perfect.
‎Tu?
‎Eu import vin.
‎Perfect.
‎Ar trebui să ne vedem.
‎Nu-ți face griji! Îți dau numărul meu.
‎- Poftim! Cartea mea de vizită. ‎- Mersi!
‎- Mă bucur că te-am revăzut. ‎- Și eu.
‎CLUBUL DE SQUASH TAMBURY
‎Salut!
‎- Nu se bea bere înainte de squash. ‎- Cum să nu? Haide!
‎- O iei cu tine? ‎- Poate mi se face sete.
‎Incredibil!
‎Vai de mine! Bună!
‎- Bună! ‎- Pute. Doamne!
‎Așa.
‎- Ești gata? ‎- Da.
‎- E zero-zero. ‎- Țâțe!
‎Se repetă.
‎- Asta e… ‎- Repet.
‎Strigi „țâțe” când servesc?
‎- Dacă am sindromul Tourette? ‎- Tu…
‎Ar explica multe.
‎Dă-o încolo!
‎Ce naiba!
‎Cum faci asta?
‎- Nici n-ai fugit. Ai obosit? ‎- Nu. Te-am ocolit.
‎- Da. ‎- Pe calea cea lungă.
‎Nu! Cum de…
‎- Aoleu! ‎- Ghinion!
‎Nu!
‎Haide! Fugi!
‎Ce ghinion!
‎- Poți să… ‎- Ghinion!
‎Ce ghinion!
‎- Poți să nu mai strigi? ‎- Ghinion!
‎Parcă joc cu un porc sălbatic.
‎- De ce n-ai luat-o? ‎- Nu știam unde se duce.
‎Bine. O să-ți spun unde o dau.
‎E acolo jos! E acolo!
‎Acolo!
‎Ce ghinion! Ai grijă la perete.
‎Haide, e acolo!
‎- Te ajută sau nu? ‎- Nu mă ajută.
‎- Bine. ‎- Presupune că nimic n-ajută!
‎- Bine. ‎- Taci!
‎E ridicol.
‎- Hai, gata! ‎- E acidulată.
‎Serios?
‎Dumnezeule!
‎Futu-i!
‎- Mi-e rău. ‎- Ce scârbos!
‎Dumnezeule! Ce naiba!
‎Doamne!
‎- E dezgustător. ‎- Ce?
‎Ce?
‎Ce tot…
‎- Uite… ‎- Vezi să nu aluneci!
‎Ce tot spui? E în mijlocul terenului! ‎Cum să nu alunec, Tony?
‎Sincer, e…
‎E…
‎Ce e?
‎Respiră!
‎Nu!
‎Haide!
‎Poftim?
‎Râzi!
‎De ce aș râde?
‎Nu e nimic. A fost doar ‎un mic avertisment. Sunt bine.
‎- Eu am inima mai slabă decât tine? ‎- Mă așteptam.
‎- Aduni totul în tine. ‎- Eu?
‎Tu ești mereu un ghem de furie!
‎Calmează-te! Respiră!
‎Da. Foarte nostim!
‎Și tu ești stresat și furios, dar eu țip, ‎fac oamenii „căcănari” și sparg lucruri.
‎Tu ții totul în tine. ‎Trebuie să iasă pe undeva.
‎Nu e drept.
‎Nu. Viața nu e dreaptă.
‎Și apoi mori.
‎Nu fumez. Am grijă ce mănânc.
‎Fac yoga, Pilates, ‎stretching.
‎- Nu prea beau alcool. ‎- Exact.
‎Și asta e pedeapsa pentru aceste lucruri.
‎Serios acum, n-ar trebui ‎să duci în cârcă povara întregii lumi
‎și să încerci mereu ‎să le faci pe plac tuturor.
‎Se vor descurca ‎și dacă-i bagi în mă-sa uneori.
‎Îți faci mereu griji.
‎La serviciu, acasă, când ieși în oraș. ‎Îți faci griji pentru mine.
‎Ai făcut toate astea ca să mă ajuți ‎și uite ce ai pățit!
‎Știu că am monopolizat ‎compasiunea stârnită de moartea Lisei.
‎Era sora ta mai mare.
‎N-ai putut avea o cădere din cauza mea.
‎N-ai putut jeli ‎fiindcă te îngrijora ce urma să fac eu.
‎Pentru asta…
‎îți mulțumesc.
‎Și ești atât de vărzete la orice sport!
‎Iar începi. Bine.
‎Mulțumesc pentru vorbele călduroase! ‎Am numărat vreo trei.
‎Mă bucur că suntem rude doar prin alianță,
‎fiindcă mi-ar fi rușine să am gene comune ‎cu un astfel de molâu mutant.
‎Bravo! Mă ajuți.
‎Trebuie să te întărim. ‎Știi ce zic? Dar încet și cu grijă.
‎Squash-ul e prea periculos pentru cineva ‎considerat „pricăjit” de medicina modernă.
‎Putem începem cu niște aranjamente florale
‎și poate ajungem până la șotron.
‎- Rochia asta îți rămâne ție? ‎- Nu e rochie. E un capot.
‎Capotul e rochie. O rochie de domnișoară. ‎Asta s-au gândit că ai vrea să porți.
‎- Vrei să fac alt infarct? ‎- Nu știau…
‎Dacă mai continui, va fi crimă.
‎Au zis: „E o doamnă? ‎Vezi organele genitale!” Tot nu știu.
‎Pune-i rochie! Ți-au testat și frotiul?
‎Ar fi trebuit, dacă tot ești aici.
‎- Trebuie să testeze tot, pentru că… ‎- Tocmai am făcut infarct!
‎- Nu mă mai stresa! ‎- Calmează-te!
‎Să mă calmez?
‎- Dacă mai fac unul, e vina ta. ‎- Ce tupeu ai, doamnă!
‎- N-ai cumva vreo altă treabă? ‎- Ba da, chiar am.
‎- Perfect. ‎- Mă duc să beau ceva.
‎Încă o pot face. ‎Am inima sănătoasă. Mă pot distra.
‎- Bine. ‎- Pe mâine!
‎- Sper că nu. ‎- Nu spune asta!
‎Pe curând!
‎Pari supărat, băiete.
‎Da.
‎Vrei un sfat ‎de la cineva trecut prin asta?
‎N-o să fac carieră în showbiz. ‎Cei ca mine nu reușesc.
‎- Grăsanii? ‎- Nu!
‎Mă refer la oamenii obișnuiți, ‎din orășele,
‎cu agenți proști, care cred că e o reușită ‎să te prefaci handicapat pe la emisiuni.
‎Cred că ai dreptate.
‎E o premieră.
‎- De data asta, prefer să nu am. ‎- Ai nimerit-o.
‎Dar cui îi pasă?
‎Ai tot ce-ți trebuie aici.
‎Tambury e un oraș drăguț.
‎Ai slujbă ușoară. O mamă de treabă.
‎- Un prieten grozav. Tu. ‎- E reciproc.
‎Ce naiba!
‎De ce ții să fii un închipuit?
‎Showbizul e de rahat, nu?
‎E plin de pedofili.
‎Știu eu cum stă treaba.
‎Credeai că, dacă ești faimos, ‎lumea te va respecta mai mult.
‎Probabil ai dreptate.
‎Cu unii merge, ‎dar un ratat adevărat, ca noi,
‎e dat rapid în vileag și e mai rău.
‎Acum ești un ratat, dar lumea nu știe.
‎Ai dreptate.
‎Nu ai nevoie să te adore străinii.
‎Ai oameni care te plac așa cum ești.
‎Da.
‎După mama, nu ești iubit ‎până nu te iubești tu însuți.
‎- Mama ta e o înțeleaptă. ‎- Este.
‎Dacă nu era Lenny,
‎i-aș fi tras-o ca unei zgâtii de fată.
‎- Noroc, amice! ‎- Da. Te iubesc.
‎- Și eu pe tine. ‎- Da.
‎Futu-i mă-sa!
‎- Ce e? ‎- E deprimant, nu?
‎Nu mă supăr.
‎Lucrez zilnic cu bătrâni singuri
‎și cred că pot spune cu toată sinceritatea ‎că sunt mai fericiți decât mine.
‎Nu, scuze! A sunat jalnic?
‎Nu. E amuzant.
‎Fac ore suplimentare, ‎țin locul celor plecați în vacanță,
‎fiindcă mi se pare mai puțin deprimant ‎decât să stau singură acasă.
‎Apoi ai apărut tu, ‎ca o gură de aer proaspăt.
‎Scuze!
‎Știu că încă o iubești pe Lisa.
‎Și știu că o vei iubi mereu.
‎Cred că de asta pot să stau aici…
‎și să mă descarc,
‎fără vreo complicație ciudată sau…
‎- Desigur. ‎- Da.
‎- Cred că mi-am irosit viața. ‎- N-ai făcut-o.
‎Știu că nu e un motiv să-ți pese.
‎Dar îmi pasă.
‎Știu că-ți pasă, ‎dar nu cât pentru o relație.
‎Nu e un motiv pentru care să fii cu mine.
‎Știu.
‎Dar chiar țin la tine.
‎Și vreau să fii fericită.
‎Azi m-am întâlnit cu un fost iubit.
‎Cine e?
‎Un fost coleg de școală. ‎Era cu mult timp în urmă, evident.
‎A plecat, și-a văzut de viață. ‎Eu am rămas și mi-am văzut de viața mea.
‎Oricum…
‎zicea că ar trebui să ne vedem.
‎Deci…
‎Așa ar trebui.
‎Da? Să o fac?
‎Sigur.
‎Vreau să fii fericită.
‎Cum eram eu.
‎Mă bucur că ești mai bine.
‎Știu. Și…
‎La mulți ani!
‎Mersi!
‎Noroc!
‎- La naiba! ‎- Începe petrecerea, nu?
‎Bravo, fetiță!
‎Bună!
‎Haide!
‎Da.
‎- Nu o deranja! ‎- Nu o deranjez.
‎Subtitrarea: George Georgescu