‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Aici e Salvare. ‎Pericolul achaian a fost neutralizat.
‎- A funcționat! ‎- Repet. Pericolul a fost neutralizat.
‎- Pușca cu neutrino a funcționat! ‎- Da!
‎Erik?
‎I-am spulberat pe nenorociții ăia!
‎Niko, ai văzut?
‎A fost uimitor ‎și a funcționat. Dar va funcționa din nou?
‎Dacă avem timp.
‎Nu. Nu avem acest lux.
‎Energia negativă necesară ‎a supraîncărcat sistemul.
‎Vor mai veni nave.
‎Dacă nu ne putem reîncărca arma, ‎achaienii o vor distruge.
‎Și, Niko? Ce facem acum?
‎Ne-am jucat mâna.
‎Există o singură cale de a afla.
‎Autorizare, Cas Isakovic.
‎Ne întoarcem pe Pământ, nenorocitule.
‎SEDIUL CISU
‎Ai reușit.
‎Știam că ai să poți.
‎Nu s-a terminat încă.
‎E acolo, înăuntru?
‎Da.
‎Ai grijă!
‎Seth,
‎relațiile dintre oameni și rasa Achaia,
‎e inutil să spun, ‎că nu sunt tocmai cele mai bune.
‎Au existat suspiciuni de ambele părți,
‎dar nimic care ‎să justifice un atac asupra Salvare.
‎Construirea unei arme secrete?
‎O armă defensivă.
‎Ca să ne apărăm împotriva cui, Niko?
‎O specie oribilă și grotească ‎care a salvat viața fiicei tale?
‎Oriunde ar merge, ‎achaienii aduc moartea după ei.
‎Nu, Niko. Oriunde te duci tu.
‎Și acum ai adus vendeta asta personală ‎aici, cu tine, pe Pământ.
‎Ai o armă nouă și sofisticată.
‎Mare scofală!
‎Nu îi intimidează. ‎E ca o mușcătură de țânțar.
‎Achaienii vor fi obligați să risposteze.
‎Dacă nu vă conformați cerințelor lor.
‎Am fost de acord deja cu ele.
‎Ei bine, acum au unele noi.
‎Dacă gravitația artificială ‎creează prea multă rezistență?
‎Putem s-o dezactivăm în accelerator.
‎Eu n-aș putea lucra acolo, dar tu, da.
‎Sau nu?
‎Detectez o acumulare masivă ‎de radiații Cherenkov.
‎Rahat! Altă falie spațio-temporală?
‎Nu e doar una. Ci duzine.
‎- Unde? ‎- Peste tot.
‎RADIAȚII CHERENKOV DETECTATE
‎Achaienii își pregătesc invazia.
‎Care sunt cerințele noi?
‎Unu.
‎Permiteți mai multor artefacte ‎să aterizeze pe Pământ.
‎Doi. Acceptați-le darurile.
‎Toate darurile.
‎Implanturile alea nenorocite?
‎Tehnologie avansată care va permite ‎fiecărui om să-și atingă potențialul.
‎Și trei.
‎Distrugeți nava Salvare.
‎Și arma aia cu neutrino. ‎Trimiteți-o să zboare în Soare!
‎Aveți 24 de ore să decideți.
‎Și dacă refuzăm?
‎Înțeleg că achaienii au cerințe noi,
‎dar nu numai că sunt ‎inacceptabile, ci și imposibil de aplicat
‎și, în același timp, ‎sunt imposibil de ignorat.
‎Am rămas fără opțiuni.
‎Dle Președinte Bhogal, suntem aici ‎și asta arată că, pentru prima dată,
‎i-am speriat pe achaieni în lupta asta.
‎De ce nu le arătăm puțină bunăvoință?
‎Acceptându-le o cerință ‎și plasându-le pe restul spre dezbatere.
‎Pe care ai sugera?
‎Nava Salvare.
‎Să cedezi câtuși de puțin, ‎în fața lor, e o condamnare la moarte.
‎Dna Comandant, apreciez că aveți ‎cea mai multă experiență cu achaienii…
‎Așa că înțeleg ‎mai bine ca oricine mecanismele lor.
‎Și cu tot respectul, dle, ‎asta vă include și pe dvs.
‎Ce i-au făcut lui Seth ‎n-a fost o demonstrație.
‎Vor să devenim toți, sclavii lor
‎și să ne pună ‎o chestie din aia în cap.
‎Sau ne vor distruge planeta chiar astăzi.
‎Am echilibrat balanța temporar,
‎și fiecare secundă ‎în care încerc să vă conving
‎ne fură din timpul dedicat ‎efortului de a-i înfrânge.
‎Dle, lăsați-mă să-mi fac treaba!
‎Când se va scurge timpul,
‎voi fi obligat să le accept condițiile.
‎Aveți la dispoziție ‎întreaga infrastructură CISU.
‎Mulțumesc, Dnă Secretar!
‎Dar ce-mi trebuie, ‎nu se află pe Pământ.
‎Mă duc să pregătesc naveta.
‎Aproape că îmi pierdusem speranța.
‎- Erik. ‎- Trebuia să știu că te vei întoarce.
‎- Trebuia să cred. ‎- Nu, e în regulă.
‎E în ordine.
‎Sunt aici. Suntem amândoi aici, bine?
‎Cred că ți-a căzut asta.
‎Am văzut-o pe Jana…
‎În artefact. Știu.
‎E în siguranță cu mama ta.
‎Chiar e. Ava chiar s-a implicat.
‎Avem atât de mult de lucru.
‎Bine. Atenție, toată lumea! Adunați-vă!
‎Iată care-i situația.
‎Avem 57 de inele achaiene ‎în jurul sistemului solar.
‎Cincizeci și nouă. ‎S-au mai alăturat două în ultima clipă.
‎Cincizeci și nouă. ‎Și avem o armă capabilă
‎de o lovitură la fiecare trei minute?
‎Am redus intervalul ‎la două minute și 13 secunde.
‎Totuși, până apucăm să tragem iar…
‎N-am apuca. Un ticălos din ăla ‎ne-ar spulbera cu totul.
‎De asta n-au dat bir cu fugiții.
‎Deci cum îi speriem? ‎Trebuie să-i speriem atât de tare…
‎Încât să deschidă ‎o falie și să se care acasă.
‎Am tot încercat, dar achaienii ‎sunt mult mai avansați decât noi.
‎Dacă ne luptăm cu ei direct, pierdem.
‎De fiecare dată. ‎Așa că trebuie să gândim creativ.
‎Să găsim ceva la care nu se așteaptă.
‎Război asimetric clasic.
‎- Ce știm? ‎- Neutrino concentrați îi fac bucăți.
‎Pe ei cu tot cu navele lor.
‎Achaienii sunt tot una cu tehnologia lor?
‎Dacă da, nu le înțeleg intențiile.
‎N-ar vrea planeta noastră.
‎Toate materiile prime ‎de care au nevoie plutesc în spațiu.
‎Deci nu vor ce avem noi,
‎dar ne vor distruge ‎planeta dacă nu ne supunem.
‎Și ne vor zbura creierii din interior. ‎Nu uita de asta!
‎Nu are niciun sens.
‎Fiindcă încă nu știm destule despre ei.
‎Avem aceeași problemă ‎de când a aterizat artefactul pe Pământ.
‎Sunt aparent impenetrabili.
‎Nu. De fapt, nu sunt.
‎Nu și acum.
‎Nava achaiană ‎a fost făcută praf în mare parte.
‎Totuși, printre norii de praf ‎se mai găsesc câteva bucăți mai mari.
‎Propun să trimitem ‎naveta, să colectăm o bucată
‎și, dacă avem noroc, ne va oferi ‎ceva ce vom putea folosi să-i distrugem.
‎Chiar ești tu, nu?
‎În totalitate?
‎Fiecare părticică.
‎Și partiție.
‎Avem o bucată din inel.
‎Cred că avem ceva puțin mai impresionant.
‎Un achaian.
‎Ești sigur ‎că drăcia aia nu poate accesa nava?
‎Nu poate accesa nimic.
‎Am activat un filtru de bandă ‎pentru frecvența în care știm că există.
‎Te cred pe cuvânt.
‎De ce e ăsta atât de estompat?
‎Cei întâlniți de mine ‎erau mai mari, mai strălucitori.
‎Presupun că necesită ‎o sursă de energie ca să supraviețuiască.
‎- Cât timp mai are? ‎- După deteriorarea lumenului său
‎creatura ar mai avea ‎o oră, poate puțin mai mult de trăit.
‎Și dacă i-am furniza o sursă de energie?
‎Poate ar merge sau poate ar fi ‎ca și cum ai băga un om în priză
‎Termină scanările ‎și ne revedem în laborator!
‎Timpul se scurge pentru noi toți.
‎ADN-ul constituie codul uman.
‎Codul meu de bază e binar. ‎Format din multe cifre de zero și unu.
‎Acum putem analiza ‎achaienii la nivel microscopic.
‎Iată ce am descoperit.
‎Asta e doar o simulare.
‎Nu, e o scanare reală.
‎E ceva în neregulă?
‎Când construim modele de ADN uman
‎folosim literele A, T, G și C ‎pentru a reprezenta bazele de azot.
‎Dar aceste semne fac parte ‎din structura propriu-zisă a achaienilor.
‎E ciudat.
‎Cod de programare dispus ‎ca un ADN organic după un model achaian.
‎Dar de ce i-ar trebui
‎unui achaian fără ochi, urechi, gură ‎sau mâini un limbaj scris?
‎Poate creaturile astea nu sunt Achaia.
‎- Atunci cu cine ne luptăm, de fapt? ‎- Cu o formă de viață complet artificială.
‎O formă evoluată a ta.
‎Și ce sunt achaienii? Creatorii lor?
‎N-am reușit să ajungem pe planeta lor.
‎Or mai fi acolo?
‎Poate. Poate au murit cu eoni în urmă.
‎Sau au fost uciși.
‎Nu contează. Astea ‎sunt creaturile cu care avem de-a face.
‎Acum că știm ‎din ce sunt făcuți, cum îi combatem?
‎Mergem pe planeta lor ‎și îi scoatem din priză?
‎Glumesc pe jumătate.
‎Ce ziceți de un virus informatic?
‎Sunt doar niște programe sofisticate, ‎până la urmă.
‎- Cum îl administrăm? ‎- Ascuns într-un program virusat.
‎Codul achaian al Iarei ‎l-a acaparat pe cel uman, nu?
‎Deci dacă inversăm procesul.
‎E crud, dar codul nostru uman ‎îl poate rescrie pe cel achaian
‎și poate chiar să îl distrugă.
‎Ai putea?
‎Ar dura ceva timp.
‎- Nu avem timp. ‎- Și nici pe Iara.
‎Atunci cum îl implementăm?
‎Un cal troian.
‎- Cum spuneam, un program virusat. ‎- Nu.
‎Ci o versiune în carne și oase.
‎Implantăm virusul într-unul din noi.
‎N-avem niciun păianjen.
‎Nici nu ne trebuie.
‎După cum știm, ‎fiecare membru al Salvare are un filament
‎înfiletat în trunchiul cerebral.
‎Așa inducem și reglăm somnul somatic.
‎Implantăm virusul prin acele Soma.
‎Când achaianul se unește ‎cu omul, va contracta virusul.
‎De ce ar vrea un achaian ‎să se contopească cu un om?
‎Corpurile noastre sunt unități externe, ‎deci suntem străbătuți de electricitate.
‎Exact. Și dacă e epuizat…
‎Vrei să permit unui achaian ‎să posede un membru al echipajului
‎și să-l consume?
‎Doar până îl putem duce la artefact.
‎Unde îl va elibera ‎odată cu programul virusat.
‎Da.
‎Bine.
‎Ce trebuie să fac?
‎„Să faci”? Nu, nu faci nimic, Niko!
‎N-am să-mi supun ‎echipajul unui astfel de sacrificiu.
‎Exact. E un sacrificiu.
‎Mă ofer voluntară.
‎- Cas… ‎- Niko, fiica ta are nevoie de tine.
‎Nu te las să-ți asumi așa ceva. O fac eu.
‎Știu cum să-i înfrâng pe achaieni.
‎Și eu.
‎Ești gata?
‎Da.
‎Da, sunt bine.
‎Nu poate fi mai rău ca data trecută.
‎Suntem gata?
‎În capătul ăsta? Da.
‎William?
‎Ne e greu să concepem virusul.
‎Achaienii operează ‎pe un model non-determinist,
‎iar codul uman este determinist.
‎Deci când putem începe?
‎E posibil să trebuiască implantat ‎de la distanță după contopire.
‎Nu ăsta e planul.
‎Nu. Planul era ‎mai întâi implantarea, apoi contopirea.
‎Planul s-a schimbat. ‎Acel achaian mai are secunde de trăit.
‎Nu. E prea riscant.
‎Dacă achaienii află ce punem la cale,
‎nu se știe cum se vor răzbuna.
‎- Nu avem de ales. Avem o singură șansă. ‎- E vorba de viața ei!
‎Exact. E viața mea. ‎Cineva trebuie s-o facă și eu vreau.
‎Avem nevoie de cu totul alt plan.
‎Nu voi fi primul membru al echipajului ‎ce se sacrifică pentru această misiune.
‎Niko, lasă-mă să intru!
‎Nu.
‎Niko, mama mă-sii, nici să nu te…
‎Scoateți-mă de aici! ‎Scoateți-mi astea din gât!
‎Puteam să te lăsăm să mori, ‎dar n-am făcut-o. Te-am salvat.
‎Iar acum te vom duce înapoi la oamenii tăi
‎prin intermediul meu.
‎Îmi risc viața ca să o salvez pe a ta.
‎Niko, deschide ușa!
‎Nu!
‎Niko, nu!
‎Niko?
‎Nu!
‎Futu-i…
‎Sistemele autonome ale lui Niko?
‎Funcționează normal.
‎Ritmul cardiac e bun, poate puțin crescut.
‎- Și e periculos? ‎- E încă un teritoriu necunoscut, deci…
‎Ce altceva?
‎Constat ritmuri secundare reduse ‎și unde trifazate în creierul ei.
‎E în comă.
‎Așa se prezintă.
‎Dar habar n-am dacă e în urma unei leziuni
‎sau dacă achaianii ‎încearcă să-i preia funcțiile cognitive.
‎În celulele ei, ‎depozitele de adenozin trifosfat
‎sunt consumate ‎mai repede decât pot fi înlocuite.
‎Da. O seacă de energie ca un vampir.
‎- Hei! Băgați-mă acolo! Acum. ‎- Avem vești.
‎În sfârșit, am reușit ‎să ascundem un virus în codul achaian.
‎Iei asta, și la 90 de centimetri de Niko,
‎apeși butonul mare ‎și va transmite virusul de la distanță.
‎La dracu' cu asta! Nu facem asta, bine?
‎Intru eu și las drăcia aia să mă posede…
‎- Nu poți. N-ai echipament Soma instalat. ‎- Crezi că nu știu?
‎Niko a vrut să facă asta.
‎Să-i respectăm dorința.
‎Voi face asta. Singur.
‎Acum deschide ușa, te rog!
‎Nu te apropia prea mult.
‎Sper să funcționeze.
‎Niko,
‎mă auzi?
‎E în ordine.
‎Nu…
‎ea.
‎Nu…
‎ea.
‎Nu.
‎Se pare că nu ești.
‎Carnea e…
‎primitivă.
‎Dezgustătoare.
‎E în siguranță?
‎Ar fi trebuit să fiu eu acolo.
‎Hei, Cas!
‎Când mi-am pierdut piciorul în război…
‎toți ceilalți din unitate au murit.
‎Eram copleșit de vină.
‎Dar n-a fost deloc vina mea.
‎Ei muriseră. Eu nu. Asta era situația.
‎Niko a intrat.
‎Tu nu.
‎Asta e situația.
‎Bine.
‎Blocat.
‎Și te ține în viață.
‎Dacă te ducem la artefact, o vei elibera?
‎Veți relua discuțiile ‎pentru a ajunge la o soluție pașnică?
‎Nu.
‎Bine. Virusul a fost transmis ‎cu succes în implantul Soma a lui Niko.
‎Te-aș îmbrățișa, amice.
‎Da. Niko și Cas vor reuși.
‎Ne vom revedea.
‎L-am abandonat pe Gabriel, ‎ție nu-ți voi face același lucru.
‎Nu poți rămâne aici. Nu ești în siguranță.
‎Vom fi împreună. Până la final.
‎O duc înăuntru.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎Asta e o misiune CISU, ‎iar eu sunt comandantul interimar.
‎Dacă se duce totul de râpă acolo… ‎Gândește-te la Jana!
‎Ea nu poate acum.
‎Să-mi bag…
‎Hei!
‎Nu știu dacă mă auzi,
‎am ajuns la artefactul tău
‎și nu putem deschide singuri ușa.
‎Așa că…
‎O duc înăuntru, Erik.
‎Hai, Niko!
‎Haide!
‎Te țin strâns.
‎Hai, Niko! Te țin eu.
‎Haide! Mai avem puțin.
‎Te țin bine, Niko.
‎Bine. Te-ai întors ‎printre ai tăi acum. Elibereaz-o!
‎Niko!
‎Nu vorbi. Conservă-ți energia!
‎- A funcționat? ‎- Nu știu.
‎Am făcut ce trebuia.
‎E rândul vostru.
‎Lăsați-ne să plecăm! ‎Duceți-ne înapoi pe Pământ!
‎Nu plecați nicăieri, ‎micuțele mele simpatice!
‎Hai, Niko!
‎Aroganța speciei voastre.
‎Ridică pretenții ‎de parcă am fi pe picior de egalitate.
‎De parcă v-am asculta vreodată.
‎Dar negocierile?
‎Cas, te rog!
‎Te credeam mai deșteaptă.
‎Negocierile nu puteau avea ‎decât rezultatul dorit de noi.
‎Da? Care anume?
‎Pace!
‎În condițiile voastre?
‎Întotdeauna!
‎Da. În condițiile noastre.
‎Normal că doar așa.
‎Specia voastră e antiteza păcii.
‎Să fim în corpul vostru ‎a fost un coșmar metabolic.
‎Perspectiva naturii voastre primitive.
‎Toate fluidele astea.
‎Toată carnea asta consumând ‎altă viață, mestecând-o, apoi înghițind-o
‎și excretând-o,
‎pentru ca alții să vă curețe mizeria.
‎Cas!
‎Dacă nu vă oprim, ‎vă veți răspândi ca un cancer.
‎Peste tot.
‎Salvare ne va proteja, ‎izolându-ne până la un punct,
‎dar doar până la 2.600 de grade Celsius.
‎La ce distanță?
‎Cât de aproape de Soare?
‎La circa 2,1 milioane de km.
‎În acel moment, scutul nostru va ceda,
‎iar Salvare va începe să se dezintegreze ‎până va fi arsă complet de Soare.
‎Nu ar trebui să fii aici.
‎Nici tu.
‎Cas?
‎Te rog, spune ceva!
‎Unde te duci?
‎Acesta e mausoleul tău, ‎draga mea. Nu ai unde să mergi.
‎E rănită. Are nevoie de ajutor.
‎Du-ne înapoi pe Pământ!
‎De ce, mamă?
‎Ca să mă poți părăsi din nou?
‎Ca să-mi provoci ‎mai multe traume emoționale?
‎Ca să-mi petrec restul vieții amărâte
‎încercând să umplu ‎golul scobit de tine în sufletul meu
‎când ai ales ‎tot restul omenirii în locul meu?
‎Atât de aroganți!
‎Atât de egoiști!
‎Îți amintești planeta-colonie?
‎În zece ani, ‎programul ar fi fost șters complet,
‎dacă n-ar fi sosit Decuma ‎să vă radă complet împuțiciunea umană.
‎Creatorii noștri ne-au adus ‎în acest univers cu un motiv.
‎Le-am curățat mizeriile.
‎Și acum o vom curăța pe a voastră.
‎Îți amintești asta?
‎Nu prezinți încredere ‎că vei face ce trebuie.
‎Las-o în pace! E nevinovată.
‎Niciunul dintre voi nu e nevinovat.
‎Virusul funcționează.
‎Niko!
‎Ce ați făcut?
‎Nu contează cine vă prefaceți că sunteți.
‎Vă cunosc prea bine
‎și vă pun capăt acum.
‎Cas! Haide! Trebuie să plecăm de aici.
‎Haide!
‎Ajută-mă!
‎Am pierdut legătura cu colonia de pe Marte
‎și cu toate operațiunile ‎de pe centura de asteroizi.
‎Nu avem vești de la Salvare,
‎care a stabilit ‎o destinație de neutralizare în Soare.
‎Cum te simți?
‎Sunt bine.
‎Doar o contuzie. Am trecut prin mai rău.
‎Voi pune ‎următoarea misiune sub comanda ta.
‎O meriți.
‎Mulțumesc!
‎Sistemul nostru solar ‎e bombardat de mii de micro-falii.
‎Ar putea fi un fenomen natural?
‎Nu știu niciunul.
‎Poate comunicații superluminice.
‎Ordine achaiene?
‎Toate inelele ‎ne-au părăsit sistemul solar.
‎Agenți inactivi? ‎Indivizi sau guverne, simpatizanți cu ei.
‎Avem nevoie de William.
‎Nici telescoapele spațiale ‎nu funcționează acum. Nu cu bruiajul ăsta.
‎Și trebuie să acceptăm ‎posibilitatea că Salvare…
‎Salvare s-a salvat.
‎Ați înțeles?
‎Înțeles.
‎Vom continua căutările.
‎A venit cineva să vorbească cu tine.
‎Eu aș fi putut să iau decizia asta?
‎Să-mi las soțul și fiica în urmă.
‎În niciun caz.
‎Căsătorește-te cu mine!
‎Te iubesc și vreau ‎să-mi petrec restul vieții cu tine.
‎Vreau să am copii, ‎să mă căsătoresc, doar să fie cu tine.
‎Bine?
‎Bine. Îmi cer scuze, ‎mi se înmoaie creierul când…
‎Nu. Da.
‎Ai dreptate. Mai bine tac.
‎Nu, nu creierul tău. ‎Creierul tău e uimitor. Nu…
‎Da, vreau să mă însor cu tine. ‎Să-mi petrec restul vieții cu tine.
‎Cum ai ajuns aici?
‎Bunica a sunat pe cineva din armată ‎și i-a spus că trebuie să vină să ne ia.
‎Cred că i-a speriat.
‎Mulțumesc!
‎Cred că eu ar trebui să-ți mulțumesc. ‎Toată lumea ar trebui să-ți mulțumească.
‎Bun venit acasă!
‎Ce mare ai crescut!
‎A apărut o falie în câmpul artefactului.
‎S-au întors?
‎Nu sunt achaienii. Provine de la Salvare.
‎Ești aici.
‎Da. Am vrut ‎să ne anunțăm sosirea pe calea clasică,
‎dar cu atâtea interferențe, ‎semnalul nostru nu a răzbit.
‎Nu, adică chiar ești aici.
‎A, asta!
‎În acest câmp.
‎E un truc achaian. ‎Ursula m-a ajutat să-l perfecționez.
‎Încă n-am ajuns la stadiul corporal,
‎dar Ursula crede că avem ‎ingredientele, datorită amicilor achieni.
‎Semnalele din sistemul noastru solar ‎sunt achaiene?
‎Nu.
‎Atunci de unde vin?
‎De peste tot.
‎Sute de limbi extraterestre ‎ce vor să ne contacteze.
‎Ce spun?
‎Compar informațiile ‎cu cele din baza de date achaiană.
‎VENUS, MERCUR, PĂMÂNT
‎RECEPȚIONAT
‎Cred că sunt forme de salut.
‎Cred că ne spun „mulțumesc”.
‎Atunci cine vrea ‎să meargă să le spună „bună”?
‎Totul s-a schimbat în ziua ‎în care achaienii au aterizat pe Pământ.
‎Întrebarea nu mai era: ‎„Există viață în spațiu?”
‎Întrebarea a devenit:
‎„Câtă viață?”
‎Ne-am aventurat spre stele ca să aflăm.
‎Uneori s-a format o legătură.
‎Alteori n-a mers prea bine.
‎Misiunea noastră ne-a costat mult.
‎Unii chiar au plătit prețul suprem.
‎Dar acum știm sigur
‎că nu suntem singuri.
‎Universul nu e gol.
‎E plin de viață.
‎Sunt sute de milioane ‎de planete locuibile în galaxia noastră.
‎Milioane de prietenii de legat.
‎Oamenii sunt doar o ramură ‎dintr-un nou arbore genealogic.
‎De asta ne întoarcem ‎din nou acolo, în ciuda riscurilor.
‎Pentru a construi ceva mai puternic.
‎Ceva mai profund.
‎Iar primul pas e să spunem…
‎„Salut!”
‎Subtitrarea: Adina Chirica