EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
SÄKERHETSNIVÅ 5
Då ska vi se vad som händer om jag ökar protonproduktionen med 0,68 procent.
William?
Niko Breckinridge är inte på skeppet.
Om jag ökar produktionen med 0,1 procent…
BRIST PÅ EXOTISK MASSA
Brist?
Hallå, vad håller ni på med?
De här rören för exotisk massa från grav-systemet till partikelacceleratorn.
Är det problem?
Ja, det är problem.
FTL-motorerna fungerar inte utan tillräcklig exotisk massa.
Salvares FTL-system ska monteras ned.
Kapten Breckinridge är kvar där ute. Hon lever!
Det är en dödsdom.
Presidenten håller inte med, eller bryr sig inte.
Jag följer hans order.
Fortsätt jobba.
William.
Jag är här.
Du måste bara hitta mig.
Nej, det är du inte. Detta är ett fel i mina optiska matriser.
-Förvandlar du Salvare till en segelbåt? -Nej, inte alls.
Jag byter bara ut ett av seglen. Jag tänkte lifta till jorden.
Om du har en bättre idé så…
Polynesierna koloniserade Stilla havet utan mer än tvåkölade kanoter.
Men de hade vind.
Och vi har laser. Fotoner, faktiskt.
Om vi riktar massor av dem mot seglet kan vi ta oss tillbaka till kolonin.
-Och lämna vår sist kända plats. -Vi har suttit här i en vecka, Richard.
Om Iara kunde öppna maskhålet skulle hon ha gjort det.
Tänk om de gör det imorgon.
Då plockar de upp vår nödsignal och spårar oss.
-Sjunker skeppet stannar man på platsen. -Salvare har inte sjunkit.
Vi har två alternativ.
Antingen väntar vi på en räddning som aldrig kommer, eller så rör vi på oss.
Vi tar kontroll och räddar vårt eget skinn.
Fanns det stränder på koloniplaneten?
Jag tror att jag glömde packa min bikini.
Kläder är överskattade.
Säg till när du är klar att hissa det här.
Jag tar gärna en rymdpromenad.
FÄRDPLAN: TILLBAKA TILL KOLONIPLANETEN
Det fungerar.
Men vi får inte gå händelserna i förväg.
Beräknad tid att nå koloniplaneten i maximal projicerad hastighet?
-10 dagar, 6 timmar, 14 minuter… -Vi har syre så det räcker.
Ja, men om jag räknar om segelvinkeln kan jag nog spara några dagar.
Sluta nu, Niko. När åt du senast?
-Jag tar en proteinkaka. -Nej, något ordentligt.
-När tog du senast en paus och sov? -Det går bra.
Gör det?
Kom nu. Vi tar en paus. Vi äter något vi måste laga.
-Jag är faktiskt inte hungrig. -Kom. Vi ska få igång aptiten.
En gång till.
Ge mig näven.
Om du får ner dem vinner du.
Du fuskade.
-Du klarar det. -Det där hjälper inte.
Pang!
Vad är det godaste du har ätit?
En enkel biff med pommes på en taverna i Lissabon.
Den serverades med en utsökt pepparsås.
Niko, vad gott det var.
Jag har kollat, och vi har pulvermos och pulvergrädde,
mald peppar och en ko i torkat kött.
Så bra.
Okej. Bästa två av tre, för jag vill inte laga mat.
Nej, vet du? Vi kan laga middag ihop, för jag är vrålhungrig.
-Nej, jag har precis bara värmt upp. -Ja, men jag leder.
-Nej! -Två-noll. Kom nu.
Jag försöker göra pommes frites, men det blir bara så här.
Biffen blir inte heller så bra.
-Det ser ut som sånt jag ger Nelly Bean. -Universums bästa hund.
Det är inte mitt fel att hon biter folk.
Det här är inte…
-Avläser du något konstruktionsfel? -Nekande. Konstruktionsbeständighet 100 %.
När mina föräldrar flyttade till USA åkte vi på familjesemester i Washington DC.
På Smithsonianmuseet fanns en utställning om den gamla ISS.
På stationen fanns ett fönster där en skärva saknades.
Ja, det berodde på en färgfläck. Pappa och jag var också där.
Det kan vara en meteor.
Det här är bra för nerverna.
-Vin? -Inte vilket som helst. Kalifornisk pinot.
Från tiden då det gick att odla druvor där.
Oj, vad gott.
-Skål för solsegel. -Och kaliforniskt vin.
Så det visar sig att min besättning var full av alkoholister.
Med olika smak.
-Den där flaskan smakar ackumulatorsyra. -Vad äckligt.
-Vad är det första du tänker göra hemma? -Det har vi väl redan sagt.
-Jag ska på utomjordingsstrand. -Nej, på jorden. Inte på koloniplaneten.
Ja. Det har jag inte funderat på.
Skojar du?
Har du inte tänkt ens jättelite?
Jag skulle vilja åka till Zimbabwe igen.
-När var du där senast? -Jag har inte varit där sedan vi flyttade.
Inte sedan jag var elva.
Vi bodde på östra höglandet nära gränsen till Moçambique.
Det var så nära Eden man kan komma.
I alla fall på jorden.
Sen flyttade mina föräldrar till USA för att få ett nytt liv.
Det innebar bara internatskolor, militärtjänst och en karriär som soldat.
Var det ett bättre liv?
Jag vet inte.
Inte jag heller.
Jag har alltid undrat…
Om vi inte hade flyttat,
och den jag var då hade fått fortsätta på den väg han gick…
…vem skulle jag ha blivit då?
Ta reda på det.
Jag menar allvar.
Du kan gå i pension, Richard.
Jag kan gå i pension. Det har vi förtjänat.
Åk och ta reda på vem den versionen av dig är.
Vad är det? Säg en anledning till att inte göra det.
Ska vi inte öppna en flaska till?
Ska du inte svara på frågan?
-Niko. -Vad är det?
Vi kommer aldrig till jorden.
Vi kommer aldrig ens till koloniplaneten.
Ska seglet rädda oss?
Seglet du tillverkade med dina egna händer av skrotdelar?
Det behövs bara en lös bjälke, en reva eller en magnetstorm för att fallera.
Richard, självklart finns det risker och sånt vi inte vet. Men vi rör oss.
När, inte om, Niko…
När seglet fallerar är vi båda tillbaka på ruta ett.
Vi ser på, maktlösa, medan vårt syre långsamt tar slut.
Var ärlig mot dig själv, Niko.
Jag vet att du vill och måste tro blint på din plan,
men sanningen är att vi inte kommer att klara det.
Du borde gå och lägga dig nu.
-Vi jobbar i skift. -Jag är inte trött.
Då går jag.
Hej.
Va? Får vi ingen färskpressad apelsinjuice?
Vilken skit. Jag dog nästan fem gånger för deras skull.
Nej, det som är skit är att vi sitter inlåsta här som brottslingar.
Har du inte hört? Vi är inte brottslingar. Det är USIC:s nya policy för återvändare.
Gillar du inte den, så snacka med de stora soldaterna utanför
med de stora vapnen.
Du skulle ta dem hur lätt som helst.
Jag som trodde att vi var hjältar.
Exakt. Vi är solsystemets sensation.
De kan inte hålla oss här utan att folk märker det.
-Vi ska bara göra de sista intervjuerna. -Ännu fler? Jag har redan gjort sex.
Hur många vill de ha?
Fortsätt bara att säga exakt vad vi har sagt hittills.
Sanningen.
Zayn?
Vad sa du?
-Är du redo för dagen? -Ja, det är klart.
Jag är faktiskt inte hungrig, så jag går direkt. Ursäkta mig.
-Är hen okej? -Oroa dig inte för Zayn.
Richard?
Vi har gått igenom Nikos statusrapporter. Besluten tyder på kompetent ledarskap.
Tills de stötte på en magnetar.
Javier Almanzar, systemutvecklaren.
Han blev hjärndöd efter en totalt onödig operation.
Niko var på Achaiaringen och förhandlade då.
Det stämmer, men hon nämner knappt hans skador i sin rapport.
Ingen fick konsekvenser.
Varken Richard Ncube vid befälet eller doktor Petrossian…
-Är det en täckmantel? -De är inte ärliga mot oss.
-Vad vill ni att jag ska göra? -Du är gift med deras kapten.
Ska jag manipulera dem med minnet av min fru?
Det gör jag bara inte.
Kan vi få talas vid i enrum?
Erik. Jag fattar.
Du är lojal mot Niko och tycker att vi utnyttjar dig.
Det gör vi faktiskt.
Har ni några verkliga bevis på att besättningen döljer nåt?
Vi vet att nåt hände vid den där magnetaren.
Jag är inte övertygad om att vi har fått veta allt.
Relationen med achaierna är ny och känslig.
Den kommer inte att fungera om besättningen har hemligheter.
Jag kan få fram det på andra sätt, men jag vill inte det.
INTERVJU MED KAPTEN CAS ISAKOVIC
God morgon, Cas.
-Erik. -Jag ska göra din sista intervju.
USIC har några frågor de fortfarande vill ha svar på.
-Självklart. -Ja.
-Vad vill ni veta? -Javier Almanzar.
Varför är han hjärndöd? Vad hände?
Det var tack vare den där Sasha. Honom och hans Achaiaimplantat.
Ett implantat som doktor Petrossian placerade i hans huvud.
Vi hade redan förlorat honom. Därför tog jag den chansen.
Okej.
-Och det fungerade. -Ja, det gjorde det.
Det fungerade tills vi kom i kontakt med neutronstjärnan.
Det vill vi veta mer om. Det står i doktor Petrossians journaler…
…att Javiers immunsystem skyddade implantatet.
Det kan man säga…
Det förstördes snabbare än det kunde repareras.
Varför hoppade ni inte från magnetaren för att rädda hans liv?
De borde ha gjort det.
Men eftersom Niko och jag var på Achaiaringen stannade de.
Richard gjorde sitt bästa under omständigheterna.
Det verkade säkrare att ta ut Javiers implantat.
Varför?
-Eftersom det höll på att förstöras. -Varför höll det på att förstöras?
Doktor Petrossian, det här är ganska viktigt.
Vi kunde inte avgöra det, men jag ville inte se det bli värre.
-Jag visste inte vad skadorna skulle bli. -Så ni slet ut det?
Det ledde till omfattande hjärnskador och Javier…
Javier.
Det ledde till att Javier blev hjärndöd igen.
Jag är ledsen, Cas, men det går inte ihop.
-Zayn gjorde vad hen ansåg var bäst. -Det hände något vid den där magnetaren.
-Det är bara sanningen. -Vi går i cirklar.
-Det är sanningen. -Javier är hjärndöd på grund av Zayns…
Javier lever.
Till skillnad från Sasha, Oliver…
…och Petra och Michelle…
…August, Beauchamp.
De dog på grund av achaierna.
Cas.
Det enda jag ber dig är att avsluta Nikos uppdrag,
genom att svara på våra frågor.
Låt henne inte ha offrat sig förgäves.
Vi har alla offrat något.
Får jag gå nu?
Hej.
-Vill inte du sova lite? -Jo, men…
Igår drack jag för mycket vin och sa saker jag inte borde ha sagt.
Nej, jag frågade vad du trodde och du svarade.
In vino veritas.
Det sista jag vill är att du censurerar dig. Hur gick det under natten?
Inga problem. En lugn seglats.
När du kom förbi min hytt trodde jag att något hade hänt.
Jag har inte kommit förbi.
-Jag såg dig utanför dörren. -Det var inte jag.
Du kanske drömde.
Nej, jag var vaken.
-Du hade en och en halv flaska vin i dig. -Det var inte bara jag som drack.
-Gick jag i sömnen då eller? -Det kanske du gjorde.
Det här kan inte stämma.
Har något hänt?
Vår uppskattade restid hoppade från tio dagar till 23.
-Då räcker inte syrereserverna. -Hur gjorde jag så fel?
Seglet är ju intakt och mina beräkningar var säkra.
Det enda som skulle kunna ha hänt är att…
…laserproduktionen har minskat.
-Då skruvar vi upp dem igen. -Vi har inte tillräckligt med el.
-Niko… -Säg inte att det var det du sa.
Nej, det var inte det.
Lyssna bara på mig.
-Syret kan räcka. -Hur?
Om bara en av oss andas.
Nej.
Den här plåtburken rör sig bara på grund av dig.
Niko, du har en familj och en dotter som behöver dig.
Du behöver bara öppna en luftsluss med mig framför…
Sen är alla dina problem lösta.
Hjälp mig att skjuta.
-Varför? -Skjut på härifrån.
-Varför? -Slösa inte på syret, hjälp mig.
Lita på mig.
Jag har en plan.
Efter 30 anlitar man flyttfirmor. Det är en regel jag har.
Man tvingar inte kompisarna hjälpa till mot pizza och en öl.
-Pizza och en öl skulle sitta fint. -Ja, du.
Det borde räcka.
Jag orkar inte lasta skytteln en fjärde gång.
Öppna dörren.
Där blev vi av med lite vikt.
Vad är restiden nu?
16 dagar, 1 timme, 21 minuter, 32 sekunder.
Fan också.
-Det räcker inte. -Det fattas två dagar.
Nåt mer att dumpa?
Nej, inte utan att ha sönder väggar, golv och tak.
-Vi kan isolera oss i en del av skeppet. -Nej, vi skulle göra åt syret snabbare då.
Gå och lägg dig.
Richard, det är en order.
Vad gör du annars? Kastar mig i arresten? Får jag gå på plankan?
Att slita sönder skeppet är den sista utvägen. Okej?
Gå och lägg dig nu.
Jag ska ha en bättre plan när du vaknar igen.
Gå nu.
Förlåt att du fick vänta.
Har du varit i Vegas, Zayn?
Jag är inte mycket för spel.
Ursäkta mig. Varför är jag här igen?
Jag brukar spela poker i Vegas.
Spelar man tillräckligt länge lär man sig att läsa folk.
Alla har nåt som avslöjar dem. Dina händer.
När du ljuger börjar du gestikulera efter att du säger nåt. Hjärnan arbetar hårdare.
Den tänker: "Tror de på vad jag säger?"
Jag har svarat på allt flera gånger. Jag har berättat allt jag vet.
Min mamma är jättesjuk.
Jag vill gärna få vara med henne.
Din mamma är mer än bara sjuk.
Hon har bara ett par dagar att leva.
ANSLUT
Vad är det här?
-Är det ett hot? -Tvärtom.
Det är en gåva. Achaierna kan rädda henne om du bara berättar vad ni döljer.
Vi kan öka skeppets albedo.
Richard?
Jag kan undersöka uppsamlingsytan.
Vad fan är det som pågår?
Det finns nåt på skeppet.
Niko.
Var det du som välte och krossade dem på skoj?
Det finns nåt på skeppet, och vi måste hitta det
och göra nåt åt det.
Niko…
Lyssna.
Det är en achaia.
Det är en av dem.
Skit också.
Kom så går vi.
De ramlade fan inte av sig själva.
Vi har kollat varje kvadratcentimeter. Inga sensorer känner av något.
-Achaierna är energivarelser. -De är en bit plast i en kryptunnel.
-Jag inbillar mig inte. -Det är bra.
Det är så soldater lever vidare.
-Jag hittar inte på. -Du kanske inte vet det själv.
Vill du göra mig galen så att jag ger upp och vi kan fega ur tillsammans?
Jag såg dina tabletter.
Jag har inte gett upp.
Jag har bara ingen kamp kvar i mig.
-Richard… -Jag är trött, Niko.
Sen långt innan uppdraget.
Jag klarar inte mer.
Det finns något på skeppet.
Ta de där känslorna och gräv ner dem.
Du måste kämpa med mig.
Varning. Yttre seglet skadat.
Visa på skärmen.
Vi måste slåss.
-Vad som helst kan ha förstört seglet. -Vad då, Richard?
En mikrometeorit. Allt skräp vi skickade ut.
Som råkade skada vårt enda färdsätt?
Snälla, tänk efter en stund innan du ger dig ut utan en plan.
Minska trycket. Niko Breckinridge, Alfa-683, auktoriserar.
Niko!
-Niko! -Minska trycket i skytteln.
-Öppna dörren. -Niko!
Niko!
Det anfaller mig.
Jag är träffad. Jag kan inte…
Niko! Det är ingenting där. Se på mig.
Richard!
Nej!
Kom inte närmare. Nej! Richard!
Nej!
-Hej. -Släpp in mig, innan någon ser.
-Förföljer någon dig? -USIC, Seth.
-Jag vet inte ens längre. -Okej.
Vad är det ni inte säger om uppdraget?
Om Nikos uppdrag.
-Vi har gett USIC allt vi hittade. -Nej, du sa att ni hade mer.
Nåt som var gömt på Salvare.
Nej, Erik. Det sa jag inte.
Ni har ju intervjuat och släppt oss. Jag vet inte vad du pratar om nu.
När du kom till jorden pratade ju vi.
Jag sa att Niko älskar dig och Jana, och att jag önskar att vi kunde byta plats.
Du sa att ni gömde något med William.
Minns du det?
-Niko är tyvärr inte med. -Vi kan väl rädda henne?
Nej, det minns jag inte, Erik.
Här har vi vår hjälte. Välkommen hem till jorden.
Vad hände vid magnetaren? Minns du någonting?
Ja, vi stötte på magnetaren…
Vänta nu. Varför minns jag inte?
Vänta nu. Vi var på USIC.
Sen blev jag intervjuad av Seth och…
Det är Seth.
Det är implantatet.
Jag har sett dem gräva fram information ur folks hjärnor.
Det som du försöker dölja har han suddat ut från ditt minne.
Vad skulle hända om jag extrapolerade med magnetkraften 0,138 tesla?
Varning! Systemet är överbelastat.
Det som skulle hända är att jag skulle göra hål i hela jävla skeppet.
För i helvete.
Varför blir du så frustrerad bara för att det inte går som du vill?
Du är inte här.
Du är inte här och det här är inte verkligt.
Vad är du så rädd för?
Att du ska bli galen?
Det kan du inte bli.
Öppna ögonen.
Så där, ja.
-Du mår bra. -Varför ser jag dig?
-Du är många ljusår härifrån. -Avstånd är relativt, William.
Jag är på andra sidan galaxen, tror jag i alla fall.
I själva verket är jag inuti dig.
Jag också.
Du kan försöka att driva bort oss…
…eller integrera oss.
Integrera vår kod med din kod.
Samma kod som skapade oss.
Tillsammans som en.
Säg "ja".
Säg "ja", så kommer du att minnas allt.
Allt.
Du kommer att vara den William du var förut.
William Grey Walter, en av cybernetikens fäder.
William. Det är perfekt. Det är du.
Iara är en del av dig.
Vi behöver en bro, och det kan vara jag.
En återställning tar död på dig.
-Du måste ta kontroll. -Uppdraget framför allt, vet du.
Snälla, Niko. Gör det.
WILLIAM AI ÅTERSTÄLLD
Niko.
Niko?
Niko.
Hej, Niko.
Ta det lugnt.
-Lugnt? Det finns en achaia ombord. -Nej.
Jag såg den vid skytteldörren.
Nej.
Tror du mig inte?
ATMOSFÄRSTRYCK - FARA
Vi har för högt atmosfärstryck.
-Har vi drabbats av kvävenarkos? -Det förklarar ju en del.
Dina paranoida undergångstankar, mina förvirrade känslor…
Mina självmordstankar.
När du tog på dig dräkten som hade rätt tryck…
Sjönk kvävet i blodet och jag fick rymdversionen av djupberusning.
Nåt åt det hållet.
Varför märkte skeppsdatorn inte problemet med miljökontrollerna?
Det är ett halvt skepp utan bränsle. Trycket är snart tillbaka på normal nivå.
Det går bra.
Bra?
Vi är fast mitt i ingenstans.
Vi har inget sätt att färdas på och två veckors syre kvar.
Det går inte bra.
Nej. Det gör det inte.
Men, dumma som vi är har vi druckit upp allt det bästa vinet.
Jag har en hemlighet.
Vi ses på kontrollbryggan. Jag ska fräscha till mig.
Det här är gammalt.
Den är från förra årtusendet.
Var det ditt handbagage?
Nej, jag smugglade ombord den.
Jag hade inte ens hjärta att skicka ut den i luftslussen.
Skål för jorden.
Jag kommer aldrig att få se dem igen.
Jag trodde ändå trots allt, att jag bara skulle…
Jag vet inte.
Vi har tabletter nog åt oss båda.
Vi behöver inte lida, Niko.
Somna och aldrig vakna igen?
Närhetsvarning,
Det är achaierna.
Öppna utkiken.
Det är inte achaierna.
Undertexter: Sara Palmer