EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Og jeg er inde.
-Radiotjek. -Du går klart igennem
Modtaget.
Behold dragten på.
Målingerne viser, at atmosfæren ikke kan indåndes.
I orden med mig.
Der er intet.
Intet? Er der ingen tegn på liv?
Jeg ser kun de lejlighedsvise energiimpulser.
Ellers er her tomt.
Helt tomt.
Det giver ingen mening.
Det er ikke en forladt satellitstation.
De må være her et sted.
Scanningerne viser en energisignatur.
Til venstre for dig.
Sender billeder nu.
Ser I det her?
Hvad er det?
Det er utroligt.
Det er et lys.
Det er stort. Det…
…danner noget enormt.
Det kan være milliarder af nanomaskiner.
Eller måske er det achaiaerne,
en hybrid mellem energi og maskine.
Det er, som om ringen er levende.
Det inviterer mig ind.
Salvare, er det modtaget?
Modtaget.
Jeg er halvt…
FORBINDELSE OFFLINE
William.
-Jeg kan ikke se, om Niko bliver blokeret. -Kan du fjerne blokeringen?
Ikke med den achaianske teknologi, der blokerer. Nej.
Vi vidste, at vi kunne miste kontakten.
Sender vi nogen ud?
-Ikke endnu. -Lad Niko forhandle.
Skab noget goodwill. Blander vi os, kan det opfattes som aggression.
Så blokeringen var ikke aggressivt?
Hvad hvis de sætter et implantat i hendes hoved?
Hvorfor skulle de det? Hvad er pointen?
At gøre kommandanten til en zombieslave?
-Det tillader hun ikke. -Jeg havde intet valg.
Du var bevidstløs.
Og sker det, ved jeg det, så snart Niko vender tilbage.
-Du så det ikke i Sasha. -Jeg scannede ham.
-Han overlistede os. -Stop nu.
Lad os undgå forhastede konklusioner.
William, kør alle de scanninger, du kan.
-Sig til, hvis der er forandringer. -Klart.
I andre, hvis achaiaerne sikrer deres skib mod os,
sikrer vi vores mod dem.
-Mener du Iara? -Hun er til dels achaiansk.
Hun kan være modtagelig for achaiansk kontrol.
Vi bør styrke isolationen.
Den her virker indtil videre.
Du skal alligevel køre en fuld analyse.
Sørg for, at hendes firewalls er sikre.
Javel.
-Jeg går derud. -Nej. Du gør ej. Det er for farligt.
Jeg må afslutte August og Olivers arbejde.
Vent lige.
Javier og Iara bør ikke være alene sammen.
Måske kan vi ikke kontrollere både hende og ham.
-Vi kan vække en ingeniør mere. -Ja. Når Niko kommer tilbage.
Cas,
efter min mening, er det at Niko kom sikkert ind i ringen
et godt tegn.
Det mener jeg ikke.
ANALYSERER FIREWALL
Har du været ved havet?
Hvilket et?
Jorden har fem.
Jeg har læst, at havet fremkalder en meditativ tilstand i mennesker.
Farven blå er beroligende, ebbe og flod afslapper hjernen og ændrer…
Stilhed virker også.
-Jeg kan forvandle værelset til en kystby. -Hvad er pointen med det her?
Du har mistet tre venner.
Du er ked af det. Det kan hjælpe med at berolige dig.
Det hjælper ikke.
Jeg dræbte dem ikke, Javier.
-Dine venner gjorde. -De er ikke mine venner.
Jeg er menneskelig og achaiansk.
Præcis. Du er achaiansk, en trussel mod skibet.
Og det er du ikke?
Den achaianske teknologi i dit hoved holder dig i live.
Er det ikke farligt?
Vi er ikke ens.
Det stemmer.
Kun en af os er fanget bag en firewall.
Det er ikke så storslået.
Havet.
Så du har set det?
Én gang.
Ja.
Alle de turister og skrald på stranden.
Ikke sjovt. Ikke afslappende.
Men tak, fordi du tænkte på mig. Og dem.
Undskyld.
Javier.
Du er heller ikke fri.
Ikke rigtigt.
Noget nyt?
Nej. Lasere virker ikke. Soniske bølger har ingen effekt.
Det samme gælder vandskæring og mejsler.
Hvad med en plasmakniv?
Hvis planen var at sprænge dig ind og redde Niko, så held og lykke.
-Det her lort er umuligt at ødelægge. -Hvem sagde, vi skal redde Niko?
-Jeg antog… -Vi ved ikke, hvad der sker derinde.
Ingen eksplosioner før vi gør.
Okay.
Har du fortalt det til Cas?
Så det er ikke kun mig.
Hun er tæt knyttet til Niko.
Soldaterkammerater fra skyttegravene.
Ja. Men hvis det går galt,
må Cas hurtigt træffe nogle svære valg.
Bliv ved. Prøv plasmakniven. Det kan ikke skade.
Hvad er det?
Svar mig.
Mor?
Afslut simulationen,
eller hvad det nu er,
straks.
Kan vi tage hjem?
Du er kun i mit hoved.
-De kopierer dig fra mine minder. -Det er mig, mor.
Jana. Er det virkelig dig?
Er jeg død?
Er vi døde?
Hvorfor siger du det?
Jeg var syg.
Jeg kunne ikke bevæge mig. Jeg var virkelig træt.
Det var, efter far mødte rumvæsenerne.
Jana? Hvad er der?
Far venter på mig.
Hvor?
Udenfor.
Jeg vil ikke forlade dig.
Gå.
Gør det.
Men du skal også gøre noget for mig.
Tag den her.
Pas godt på den.
Indtil vi ses igen. Okay?
Lover du det?
Det lover jeg.
Farvel.
Jana.
Erik?
Jana.
-Erik. -Jana.
Erik.
Det er et sted for meditation, skat.
Mor?
Sådan, William.
Tester overlyssystemet. Vent.
Godt arbejde, Cas.
Det er August og Olivers fortjeneste. Ikke min.
-Vi kan ikke bare vente her. -Enig.
William, opdatering, tak.
Intet fra det achaianske fartøj.
Ja. Som antaget.
Jeg er træt af at vente på livstegn. Jeg sender Iara derind.
Hun er halvt achaiansk.
Og derfor kan hun finde Niko og bringe hende tilbage.
-Ja. Vil du fortælle hende det? -Vent lige lidt.
Måske lagde hun fælden for Niko i første omgang.
Det kan være en detaljeret flugtplan.
Men Iaras kode er gemt i Salvare…
Selv hvis hun ville flygte, er det ikke muligt.
Iara er lige så meget en del af Salvare som William.
I stedet for at bruge Iara, har vi fanget hende bag en firewall.
-Fordi hun er en trussel mod skibet. -Det er alt.
Det så vi, da de skød på os og dræbte to.
Du skal hjælpe os.
Værsgo, skat. Tag noget te.
Jeg drikker ikke te.
Jeg drikker kaffe.
Kaffe.
Stærk, ligesom min datter.
Skat, det her er ikke virkeligt.
Vi er på det dumme refugie, du var på med Erik.
Karaflen er en bryllupsgave, du insisterede på at beholde,
og jeg er her.
-Har du kapret min hjerne? -Du valgte brugerfladen.
Jeg er en manifestation af dine minder.
Præsenteret af hippocampus.
Tanker i fast form.
Men hvorfor…
Hvorfor hende?
Måske ser du mig som let at manipulere.
Helt sikkert ikke.
Og Jana var ikke virkelig.
Sig, hun ikke var virkelig.
Ingen mor skal se deres datter sådan.
Som om det ikke var svært nok at forlade dit barn.
Hvorfor så vise mig det?
Du skulle se, hvad vi er i stand til.
-Jana var syg. Erik bragte hende til os… -Hvordan syg?
Vi greb ind. Vi reddede hendes liv, Niko.
Nej.
Vi kan dig og hele din besætning tilbage til Jorden.
Hjem til din familie, hvor du hører til.
Og til gengæld?
Lige til sagen. Det har du fra din far.
Jeg kom for at forhandle, ikke for at tale med min mor.
Så lad os gå i gang.
Lad os forhandle.
Til gengæld
skal du sprede et budskab fra os.
Som er?
Achaiaerne kommer med fred.
Vi to har ret forskellige definitioner af fred,
mor.
Iara, vi er klar.
Er du sikker på, de ikke opdager dig?
Bare rolig. Jeg er lavet af samme kode.
-Halvt af samme kode. -Det er mere end nok.
De opdager mig ikke. Tro mig.
Klar.
Det er stor aktivitet på serverne. Vi bliver oversvømmet af data.
-De hacker vores systemer. -Luk ned. Afskær Iara.
Det er ikke achaiaerne. Det er os. Det er achaiansk data fra Iara.
Hacker Iara ringen?
Ja. Jeg sender dataene til en sikker server.
Glem dataene, Iara. Fokuser på at finde Niko.
Hun er inde. Hvorfor ikke samle så meget information som muligt?
Kan de se hende?
Jeg opfanger ingen ændringer i aktiviteten.
Du havde ret.
Iara er et utroligt aktiv, og vi spildte hende.
Lad os stoppe med at gøre ting halvt.
Efterretning er det bedste forsvar mod achaiaerne.
Iara, skaf, hvad du kan. Men Niko er din prioritet.
Bliv ikke længere, end du behøver.
Forstået.
Alt er sort og hvidt.
Rigtigt og forkert.
Endnu en dårlig vane fra din far.
-I slagtede en hel art. -Det var ikke os.
De havde implantater.
Som det I tvang ind i Sasha.
Og ligene, der var store marker af dem.
Planeten var en kirkegård.
Faldne i en krig, de startede.
Og I endte
ved at ødelægge deres planet.
Er det det, I gør?
Mod arter, der gør modstand?
Forkert.
Zakirerne blev tilbudt samme aftale.
Miljøforyngelse, ubegrænset fremgang.
Men de rige, establishmentet, modsatte sig.
"Der må være en hage ved det."
Samtidig tiggede resten af Zakir os om hjælp.
Fraktioner voksede. Borgerkrigen brød ud. Det er blodbadet, du så.
Og nu er de døde på grund af jer.
Nej.
På grund af dig.
Fordi du blandede dig.
Du sprængte vores artefakt i luften
og dræbte tusindvis af achaiaer.
Så vi gjorde gengæld.
-Jeg beskyttede dem. -Nej.
Jeg hjalp dem.
Hvem er den lille spion?
-Cas bad mig finde dig. -Du bør ikke være her, Iara.
Iara?
Jeg tror, det er præcis her, du skal være.
Hvordan gjorde I…
Jeg kan mærke jer.
Det er…
Det er umuligt.
Her hos os er du forbundet.
Du er så smuk.
Så køn udenpå.
Indeni,
er du en bastard, et gadekryds,
der lader disse mennesker holde dig fanget,
desperat efter deres anerkendelse.
Du ville gøre alt.
Du ville stjæle fra os.
Det var ikke meningen.
Lad hende være, Ava. Det her er mellem os to.
Du godeste.
Hele dit liv har du villet beskytte ting, redde folk.
Som den lille fugl i baghaven. Kan du huske den?
Den faldt ud af sin rede, mens den lærte at flyve.
Jeg sagde, hun skulle lade den være, at moren tog sig af den.
Hun var bekymret for katten.
Så hun rev en masse aviser itu og lavede en rigtig fin rede.
Så prøvede du at fodre den.
Hvor længe varede det? En dag? To?
-Stop det. -Du mener godt, skat. Det gør du virkelig.
Men tror du, at du ved, hvad der er bedst?
Nej!
Det er trist.
Hos os kunne du have været storslået. Du kunne have været fri.
Men det oplever du aldrig nu.
Iara.
Nej. Iara!
-Er du okay? -Ja. Jeg er okay.
-Niko er i live. -Så du hende? Hvad så du?
En slags simulation. Hun var på Jorden…
-Hun så Niko. -I live.
-Var hun såret eller fanget? -Hun var klædt på som til en fest.
-Ikke i sin rumdragt? -Ikke i simuleringen.
-I virkeligheden? -Hun var i live.
Vi talte sammen. Jeg var i fare.
Dig?
De var ikke glade.
Du kan ikke tage derover.
De ved, vi sendte Iara. Det er et angreb.
Vi er i krig, kommandør. Stop og tænk som en soldat.
Vi sendte en spion ind. Hun blev afsløret. Niko er i live, men hvor længe?
Vi bør forberede os på at vende tilbage til Jorden.
Lad ikke dit bånd til Niko bringe hele missionen i fare.
Vi er skydeskiver, Richard.
Vender vi tilbage til Jorden nu, er vi tilbage, hvor vi startede.
Så stop op, tænk, gør det job, som Niko vækkede dig til at gøre,
at hjælpe os med at finde tilbage.
I mellemtiden henter jeg Niko.
Ikke på grund af et følelser, men fordi hun har den højest rang her.
Jeg lader ikke Niko eller de oplysninger, hun har, falde i fjendens hænder.
Når du forlader skibet, er Salvare under min kommando,
og jeg gør, hvad jeg skal for at få os tilbage til Jorden.
Forstået?
Forstået.
-Rumfærgen er på den anden side af skibet. -Jeg tager ikke rumfærgen. De ser mig.
Vi stolede på dig, inviterede dig ombord på vores skib
og fik dig til at føle dig velkommen.
Og du sendte din tyv ind.
Ikke en tyv.
Min besætning sendte Iara, fordi de tror, jeg er i fare.
De hackede skibet, Niko.
Stjal informationer.
-Vi ved intet om jer. -Du kunne have spurgt.
Jeg spørger nu.
Hvor mange er I?
På dette skib,
derude.
Hvor længe har I udforsket rummet?
Hvad vil I?
Hvad vil I os?
Det har jeg sagt.
Fred.
Vi tilbyder dig en vej hjem, Niko.
Ikke før du besvarer spørgsmålene.
Du har altid været så stærk.
Jeg indså aldrig,
hvor meget du har brug for beskyttelse.
Lad mig hjælpe dig. Lad mig være en mor.
Igen,
du er ikke min mor, og jeg behøver ikke beskyttelse.
Og hvis jeg skal levere et budskab for jer,
så begynd med at fortælle sandheden om,
hvad I vil have fra os.
Ellers fortæller jeg aldrig Jorden, at achaiaerne kommer med fred.
Du har helt ret, Niko.
Vi har ikke været tydelige.
Lad os prøve igen, okay?
LÅST
Jeg svigtede dig, skat.
Jeg svigtede jer begge.
Og det er jeg så ked af.
KÆRLIGHEDEN OVERVINDER ALT
TIL MINDE OM JANA BRECKINRIDGE-WALLACE
Vi skulle beskytte hende.
Hvordan døde hun?
Hun blev syg.
-Hun fik det bedre. -Hun blev syg igen.
Hvordan?
Vi lovede hinanden den dag, hun blev født,
at vi ville beskytte hende.
Elske hende.
Og at du ville være der for hende, som din mor aldrig var der for dig.
Men hun døde.
Du rejste, hun blev syg, og hun døde.
Hun græd efter dig, Niko. Græd efter sin mor.
Truer I mig med min datters liv?
Er det sådan, I forhandler?
Der er ingen fremtid for os og achaiaerne.
Og beder I mig vælge mellem menneskeheden og min datter…
…vælger jeg menneskeheden.
Det er okay.
Jeg forstår.
Det er okay.
Du er ikke min mand. Gå væk.
Jeg sagde, gå væk.
Du vælger den forkerte side.
Du ville altid vælge missionen frem for os.
Du er ligesom din mor.
Niko.
-Det gik ikke så godt. -Det siger du ikke.
Vi må tilbage til rumfærgen.
Far?
Så. Nej. Slap af.
Jeg har det fint.
Det ved jeg, for du er rask.
Ligesom de lovede.
Er jeg ikke syg?
Ikke længere.
Se.
Hvad?
KÆRLIGHEDEN OVERVINDER ALT
Jana, skat.
Det er din mors ring.
Hvor har du den fra?
Jeg så hende i artefaktet. Hun bad mig passe på den.
Okay.
Du har ikke en achaiansk ordbog på dig, vel?
-Forstår du ikke, hvad de mener? -Giver achaiaerne mening?
Jeg spørger dig.
Har du et problem?
Nej. Kun med den ting i dit hoved.
-I det mindste er du ærlig. -Jeg er altid ærlig.
Der er fire achaianske fartøjer på vej mod os.
Vi kan ikke blive.
-Cas og Niko er stadig derovre. -Gør klar til at hoppe.
-Jeg har brug for din hjælp igen. -Jeg tager ikke tilbage.
-Jo, og du skaffer os et forspring. -Hvordan?
Deaktiver skibet, forstyr sensorerne.
Hvad du end kan. Skaf os tid nok til at hoppe.
-Det giver kun minutter. -Mere har jeg ikke brug for.
Så tag over og gør det.
Ironisk, ikke?
Jeg hjælper dig med at flygte, men er stadig fanget her.
Gør det her,
hack achaiaskibet, så fjerner jeg dine firewalls.
-Hvordan ved jeg, du holder ord? -Hvad er alternativet?
Salvare, hører I? Vi er tilbage ved rumfærgen.
-William, Richard, hører I mig? -Gutter?
De kan ikke høre os. De starter overlysmotoren.
Tekster af: Anja Molin
TIL MINDE OM VORES KÆRE VEN PAUL QUINN