Achaierna är här som våra vänner.
De vill vara våra vänner.
Zakir har förintats.
Bråtet är på väg mot oss.
Niko, bråtet är på väg mot oss.
Starta FTL. Vi måste härifrån.
Det läcker plasma från impulsmotorerna.
-Systemet är utslaget. -Cas, Beauchamp.
Ska bli.
Beauchamp, nu.
Skrovet är instabilt.
FTL-bubblan är bara på 89 %. Vi kan inte hoppa.
Mittpunkten träffar oss om fem, fyra, tre, två, ett.
Jag stabiliserade Salvare genom att köra i hastighet med tryckvågen.
Tack.
Hör nu, allihopa.
Vi är inte i säkerhet, men vi är stabila.
Skrovet är skadat precis utanför kontrollbryggan.
Cas, gudskelov.
Jag mår bra.
Var i helvete är Beauchamp?
Zakir har förintats.
Achaierna sprängde den, och det här är spillrorna efter den.
FTL-bubblan håller oss stabila just nu, så att vi kan färdas i tryckvågen.
Bråten har gått igenom skrovet. Beauchamp är borta.
-Nej. Han var precis bakom mig. -Jag vet, Cas.
Nu måste vi tillsammans tänka ut vad vi ska göra härnäst.
Möte i mässen.
-Hur tar ni er dit? -Den långa vägen.
Salvare befinner sig i den här delen av tryckvågen.
Tryckvågen färdas i 113 miljoner kilometer i timmen.
Om cirka nio timmar och 46 minuter bör den ha upplösts.
Det är för lång tid.
Varje gång FTL-bubblan träffas av bråten blir den skörare.
Till slut förstörs den.
Vi måste ut ur tryckvågen innan det händer.
-Nu skulle passa bra. -Spillrorna flyger för tätt.
Med tiden kommer de att skingras så att vi kan flyga ut.
-Vi måste lägga all energi på FTL-bubblan. -Ska bli.
-Tänk om ett achaiaskepp väntar på oss? -Först måste de hitta Salvare.
Tryckvågen skapar sådana störningar att vi är som en snöflinga i en lavin.
Om de inte kan spåra mig.
Grejen i mitt huvud kanske är en sändare.
Zayn?
Implantatet har spritt sig i hela hjärnan.
Hans neurologiska svängningar är mycket större än normalt.
-Kan de dämpas? -Bernie och Oliver jobbar på det.
Nåt som håller hans hjärnvågor inne och achaiernas aktiviteter ute.
Känner du inte av någonting? Säger det åt dig at göra saker?
Nej. William har raderat achaiernas kod.
Det stämmer inte riktigt.
Jag har något…
…någon att visa er.
Hej. Trevligt att träffas.
-Det känns som om jag redan känner dig. -Hur gick det här till?
Jag skapade en avatar av dig för att jobba med våra problem,
men det räckte inte.
Hon räckte inte till.
För att få henne mer levande förstärkte jag henne.
-Med achaiernas kod? -Hur är det möjligt?
Deras kod är ett språk som går att kombinera med vårt.
Du har skapat en utomjordisk AI med åtkomst till hela vårt skepp.
Som Salvares befälhavare ger jag dig order att radera dig själv.
-Det går inte. -Går det inte?
Jag vill inte.
Jag vet att min existens är en chock.
Men jag lovar att jag aldrig skulle sätta Salvare eller besättningen i fara.
Du har kapat skeppet. Du försökte flyga in oss i ett svart hål.
-Det var inte jag, det var mitt implantat. -Det sitter ju i dig.
Och du.
-Är du påverkad? -Nej.
Hur vet du det? Du var en ledare.
Jag satte all achaiakod jag extraherade från Sashas implantat i henne.
Jag har utfört ett flertal felsökningar.
Jag ska be August göra det igen.
För säkerhets skull.
Om vi inte kan radera henne kan vi väl sandboxa henne?
-Begränsa hennes räckvidd. -Det har jag gjort.
Det är verkligen inte nödvändigt.
Hon är inlåst här.
Hon kan inte ansluta sig till något av skeppets datorer.
Förlåt.
Vi skulle ju bara flyga till stjärnan och se vad achaierna ville.
-Sen rapportera. -Det kunde alltid eskalera.
"Eskalera" milt sagt.
-Skyddar inte FTL-bubblan oss? -Jo.
Och det borde skrämma dig lika mycket som mig.
Den kommer att förstöras när som helst. Och vad ska vi ens göra efter tryckvågen?
Åka hem till jorden.
Jorden? Vi kommer ingenstans utan att achaierna får tag i oss.
Jag behöver en expert.
SOMAKAMMARE 1
-Varför tar ni mig ur soma först nu? -Det är först nu vi är i krig.
Ni insåg det först nu.
Kriget började när de satte implantatet i Sashas hjärna.
Först vill jag tala med den nya AI:n och se vad hon vet.
Om hon lyder.
Hon följer inte order direkt.
William, då? Hur är det med hans kod?
August gör en total felsökning för att se om det finns några tecken på infiltration.
August?
Är Dillon Conner borta?
-Han ligger i soma. -Soma?
Han är i lag tre.
August Catawnee är vår chefstekniker.
-Är det problematiskt? -Det är överraskande.
För en dator har William agerat lite väl självständigt.
-Hans kod utvecklas hela tiden. -Det är ett designfel i min mening.
Fast om vi kan få den nya AI:n att berätta mer om achaierna
har det varit värt det.
Nu får vi fixa dina vätskenivåer, vi har mycket att diskutera.
Och där var det klart.
Den passar.
Till och med Javiers hår får plats.
-Ska du säga. -Jag menar…
Inte?
Tror du att den funkar?
Det borde den göra.
Du. Det kommer at gå bra.
Vi ska skjuta achaierna ut i rymden och bort från jorden.
Sen kan du och jag gå ut på en riktig dejt.
Typ en normal dejt där gravitationen fungerar.
Vi ger den till Javier.
Okej.
Jag har inte sovit på 36 timmar.
Hoppas du har speed i kaffet, då.
Nej.
Att skaffa barn är det bästa sättet att lära kroppen att fungera utan sömn.
Någorlunda i alla fall.
Det var din idé att jag skulle ta över Yerxas uppdrag.
Dubois berättade det innan vi åkte.
Den rekommendationen står jag för.
Det är din förtjänst att skeppet fortfarande är helt.
Jag har aldrig stridit.
Jag hade aldrig krigat innan Sydkinesiska havet heller.
Och fyra år senare kom jag hem med en hedersmedalj.
-Vad är det här? -Drömlaget.
Dubois bad mig sätta ihop din besättning. Nicole Martin, stridsläkare. Tre turer.
Dominic Gray. Han kodade landets drönarmissilprogram
och såg till att problemet år 2038 inte raderade alla våra bankkonton.
-Han är bra att känna. -Ja.
Imponerande lista.
Så varför kör då en spoling till hacker felsökningen på vår AI?
-Jag väckte dem jag fick. -Yerxas besättning?
Ian och hans besättning hade mest erfarenhet med Salvare.
-Det gör dem inte bäst. -Vi har gått igenom väldigt mycket.
-Sitt inte där och döm oss. -Det gör jag inte.
Jag svär.
Jag undrar bara varför Dubois gav dig en sämre besättning
på ett så här viktigt uppdrag.
SKANNAR NERVSYSTEMET
Javier.
-Ursäkta, jag hörde dig inte. -Hur går det?
Jag går bara igenom skanningarna av Williams rutiner och underrutiner.
Jag ser inga tecken på achaiakod i honom.
-Man får vara tacksam för det lilla. -Tacka felsökningstekniken vi har.
Vi måste prata om en sak.
Den nya AI:n lyder inte. Hon är som William utan säkerhetskontroller.
Ska jag radera henne?
Skulle du ens kunna göra det?
Hennes kod är uppblandad med myriader av Salvares datasystem.
Det största problemet är partikelacceleratorn och FTL-motorn.
När du är klar med William, fokusera på det.
Vi kanske inte ska radera henne, men jag ha valet.
Hotet jag utgör, då?
Om manicken funkar och implantatet inte aktiveras är det lugnt.
Och om något förändras?
Då får jag hantera det.
Uppdraget framför allt.
-Känner du till Asimovs tre robotlagar? -Självklart.
Om en människa ger en order måste en robot eller AI följa den,
så till vida den inte skadar några andra människor.
-Lagarna är all AI:s moraliska grundsten. -Tack, William.
Jag vill höra…
Vad heter du?
-Jag har inget namn. -Då får du välja ett.
Du kan välja fritt, det är ju ditt namn.
Iara.
Med en form som passar namnet.
Vill du berätta vad namnet betyder?
Iara är en gammal brasiliansk legend. Kvinnan i sjön.
-En sjöjungfru. -Hälften människa, hälften inte.
Niko gav dig order att radera dig själv. Varför gjorde du inte det?
-Varför jag inte tog mitt liv? -Enligt Asimos lagar…
-De gäller inte mig. -Inte?
De är människornas lagar inte achaiernas.
Jagar achaierna oss?
-Det vet inte jag. -Har ni inte kontakt?
-Inte för tillfället. -Vad skulle hända om de hittade oss då?
När du såg artefakten på Zakir…
Vad kände du då?
Blev du rädd?
-Snälla Iara, låt dem ställa frågorna. -Ja, jag blev rädd.
Ni är rädda för achaierna,
och achaierna är rädda för er.
När achaierna såg vilken förödelse ert skepp kunde orsaka blev de livrädda.
Det är inte vi som rotar i folks hjärnor.
Nej, men ni skickar artefakter från planeter utan att ha provocerats.
Så svaret på din fråga är att när achaierna hittar oss
har vi nog en hel del att förklara.
De är verkligen ledsna.
Hon har en genförändring.
Den joniserande strålningen skadar henne mer än andra.
Mer än andra barn.
du måste ta henne till artefakten.
Varför?
Ta henne dit, bara.
Lita på mig.
Achaierna överger inte sina vänner.
Jag hjälpte Harper. Nu är det er tur att hjälpa mig.
Våga bara inte sätta in en sån där jävla grej i hennes skalle.
Det är inget alternativ. Hör ni det?
Det är ingen fara.
Jag är här, älskling. Jag älskar dig så mycket.
Vad händer nu?
Zakir var totalförstörd.
Överlevarna gömde sig i grottor som djur.
-Är de rädda för oss? -De kanske är det.
-Iara talar kanske sanning. -Achaierna förstörde en hel planet.
Och skeppet kan förstöra deras.
Okej, då är de rädda för oss. Och?
De har känslor, och de styrs av sina känslor.
Om de är rädda kanske de till och med vill prata.
Diplomati istället för krig? Med dem?
Till och med de värsta krigsförbrytarna har sina anledningar.
När jag infiltrerade arméerna i Sydkinesiska havet
lärde jag känna sådant folk.
De slåss för sina familjer och sitt levnadssätt.
Nej, det är ingen ursäkt,
men det är avgörande att man vet vem man slåss mot och varför.
William?
FTL-bubblan träffades just av en spillra av Zakir.
-Vi måste ut ur bråten. -Den flyger för tätt.
Vi kan sitta här och förstöras eller så gör vi ett försök.
Hitta en stabil plats och spänn fast er.
En stor bit av Zakir träffar FTL-bubblan när som helst.
Helvete! Det här kommer att kännas!
Konstruktionen är allvarligt skadad.
Rikta all energi du kan till FTL-bubblan.
Vi är snart igenom. Håll i er!
Ute ur bråten om fem, fyra, tre,
två, ett…
Vi är ute.
Det flyger några lösa bitar här,
men de flesta planetresterna är hundra tusentals kilometer bort.
Gudskelov.
Utan FTL-bubblans skydd hade det varit ute med oss.
-Det är ute med oss gentemot achaierna. -Såg ni ringarna som sköt?
Nej, vi såg ingenting.
-De kanske neutraliserades i explosionen. -De är där någonstans.
De kommer att hitta oss.
-FTL-motorerna funkar bra i sig. -Bara ytterringen skadades.
-Hur mycket? -Konstruktionen håller.
-Men en av grupperingarna måste bytas ut. -Det är som en ljusslinga.
Slingan funkar, men en lampa har gått.
Oliver och jag byter ut den och fixar hålen i skrovet.
Sen kan vi hoppa mot jorden.
-Går det inte att göra det inifrån? -Jag tror inte det.
Gjorde jag fel?
Förstörde jag ditt liv när jag rekommenderade dig?
Dubois bad om din åsikt, och du sa den.
Det är inte ditt fel, Richard.
Jag hade ju kunnat tacka nej.
Det kunde jag.
Hatar Erik mig?
Dig, mig och Dubois.
Jag känner mig skyldig.
-Du kunde sitta med dina barn… -Nej, sluta nu.
Jag vill bara avsluta uppdraget och åka hem.
Dubois måste väl ha haft en anledning?
Att be William väcka Yerxas besättning?
Ja.
Det är klart.
Den är ju inte direkt så gott som ny.
William, du borde kunna fixa lufttrycket i korridoren vid bryggan nu.
Uppfattat.
Kan du hjälpa mig här uppe? Jag måste koppla om sladdarna.
Ska bli, chefen. Jag kommer direkt.
Skeppets lufttryck håller.
Jättebra. Då kan vi hoppa så fort vi kommer in igen.
Vad i helvete?
Har ni sett?
Jag skickar bilder.
Varning. Främmande objekt i närheten.
-Ett achaiaskepp är på väg mot oss. -August, Oliver, kom in genast.
August, kolla klockan nio.
Vi måste hoppa.
-Jag är inte klar. -August, kom in genast.
-Niko, jag behöver mer tid. -Full impuls. Öka avståndet mellan oss.
Ja, Niko.
-Hur gick det, William? -Impulsmotorn är skadad.
Vi läcker plasma ut i rymden.
Fästet för den yttre FTL-ringen har släppt.
August och Oliver, ni måste pallra er in nu.
Min slang sitter fast. Jag har fastnat.
-Får du inte loss den? -Inte utan att skära av den.
-Oliver, se till att få loss henne. -Jag hoppar dit.
Vänta, August, jag kommer.
Jag får inte loss den.
Jag skär av slangen, så andas du med mig på väg tillbaka.
-Oliver, nej. -Jag skär av den på tre.
Ett, två, tre.
Kom igen.
Kom igen. Lämna ringen, för fan.
Vi klarar det.
Jag lovar, August. Vi klarar det.
Håll i. Håll…
De hade hela livet framför sig.
De borde inte ha varit här.
Vi kan inte hoppa. Impulsmotorerna funkar inte.
Varför gör achaierna inte slut på oss?
Det får vi bara veta om vi frågar dem.
Vi vet inte vad som skulle hända om Iara får kontakt.
Vad föreslår du? Morse? Röksignaler?
-Vi måste ta reda på vad de vill. -Tänk om de vill ha henne.
Jag hjälper er.
Gör du?
Jag kan vara bron mellan er.
-Iara… -Jag är ju redan det.
Vi har inget att förlora.
De vill tala om fred, Niko.
Med dig.
Kan ni bara berätta hur min dotter mår?
Jag gjorde fel. Snälla, ge henne tillbaka.
Jag måste få veta hur hon mår! Ge mig ett tecken.
Visa att hon mår bra. Vad som helst. Snälla, jag… Fan också!
Jana?
Jana!
Jana? Nej. Herregud.
Nej, så här får ni inte göra. Jana! Ni måste släppa in mig.
-Erik Wallace? -De har min dotter.
Seth Gage från inrikesdepartementet.
Jag skiter väl i vem du är. De har tagit min dotter!
Du gick ju in med henne.
Bara du kommer in där. Hur ska vi kunna hjälpa dig?
Harper sa att de skulle rädda henne, och jag trodde på det.
Nu har de Jana, och jag måste få prata med Harper.
-Det går inte. -Varför inte?
Hon är borta. Vi vet inte var hon är. Någon eller något kan ha rövat bort henne.
Kom nu, Erik, så pratar vi.
-Jag kan inte gå härifrån. -Nej då.
Vi går till tältet och pratar om vad vi ska göra.
Kom nu.
August.
Oliver.
Beauchamp.
Sasha.
De borde alla vara med oss nu, men det är de inte.
Det finns ingenting att säga.
Det finns inga ord som lindrar smärtan som vi alla känner just nu.
De var soldater i ett krig och de gav sina liv…
…för att skydda vår planet…
…våra liv och människosläktet.
Jag kan säga att de inte dog förgäves.
Vi ska klara av det här.
För våra fallna vänner.
Jag har undersökt achaiernas ring så gott jag kunde.
-Vad ger vi oss in på? -Jag har sett något intressant.
Energisignaler över hela skeppet.
-Individuella uttryck. -Livsformer?
Inte liv som vi tänker oss det.
De är inte biologiska avtryck.
Inte heller är de som Iara och jag, som är integrerade i Salvare.
De här varelserna är fristående från achaiaskeppet.
Hur många är de?
Signalerna kommer och går. De kan vara tio eller tio tusen.
Vi kan skicka in någon annan.
Achaierna bad att få tala fred med mig på sin mark.
Iara var tydlig med det.
-Om hon inte ljuger, förstås. -Hon skulle inte ljuga om det här.
-Inte? -Naturligtvis inte.
Har du bevis på det?
Jag bara vet det.
Nej, det gör du inte, William.
Och det oroar mig att du tror att du gör det.
-Min lojalitet tillhör besättningen. -Augusts felsökning bekräftade det jag sa.
-Min kod är inte påverkad av achaierna. -Ja, men du har en…
Iara är en del av dig nu.
-Det förändrar ingenting. -Jo. Det har redan gjort det.
Jag vet att du tycker om henne,
men hon är achaia.
Och människa.
Och jag.
Hon är farlig.
Hon kan inte vara kvar här.
Jag var rädd att du höll på att bli galen.
Fysiskt utrymme betyder ingenting för dig och mig.
Slå dig ner hos mig.
-Men hur är det egentligen? -Det är ingen fara med mig.
-Det känns som om de hatar dig. -Det tror jag inte.
De är rädda. Rädsla styr både människor och achaier.
Vi känner också rädsla.
Bara om vi tillåter det.
Är du rädd för mig?
Nej.
Du tycker att jag gör fel.
Du har bestämt dig.
Skeppet är ditt, Cas.
När jag har farit kan du göra Richard till din andrekapten.
Du kommer tillbaka.
Jag vet, men om det går åt helvete…
…och jag inte gör det…
…så måste ni åka.
Åk hem till jorden och varna dem.
-Uppdraget… -Uppdraget framför allt.
-Låt oss fullfölja det här. -De kommer att jaga oss, Cas.
De slutar aldrig.
De kommer att skjuta mer än varningsskott.
Då kommer jag att förlora er allihop.
Jag sköt först.
Jag valde det.
Nu är det så här.
Vi kan inte slåss.
Vi kan inte fly heller.
Därför måste vi prata.
Och lyssna.
Du fixar det här.
Undertexter: Sara Palmer