Ta film povzema resnične dogodke.
1960 se je nuklearna oboroževalna tekma že dodobra razvnela.
Amerika in Sovjetska zveza sta imeli dovolj orožja, da bi lahko uničili ves svet.
Hruščov in ameriški nasprotniki so si vzajemno grozili,
in mnogi so se bali popolnega uničenja.
Imperializmu so šteti dnevi.
Želijo nas prestrašiti,
vendar strašijo samo sebe.
Oni vedo... vedo, da naš vojaški arzenal
rase iz dneva v dan.
Naj povem,
kar sem že večkrat povedal: pokopali jih bomo!
MOSKVA 12 AVGUST 1960
Najnovejši filmi s slovenskimi podnapisi samo na: WWW.MOJBLINK.SI
Ja, v redu. -Torej, kaj bova? Bi si ogledala kakšen koncert?
Simfoničen? -A?
Še vedno lahko ujameva zadnji tramvaj.
Oči, glej, dobila sem značko!
Mala Oktobrska revolucionarka!
Sem jo pripniva. Na srček.
Ven moram.
Ne bom te prebujal.
Lahko me zbudiš.
Oprostite... smem prositi za ogenj? -Seveda.
Američana, kajne? -Da, gospod. Na poletnem izletu.
Prosim, odnesita to v vašo ambasado.
Zelo pomembno je. Nimam druge možnosti.
Ne vračajta se v hotel. Pojdita naravnost na ambasado.
Izročita to samo vašemu pomočniku šefa misije.
Jaz sem ameriški državljan.
K U R I R
Prevedel: Roman M. (www.Blink.si) Tehnična Obdelava: CRAZY SRBIN PRODUCTION™
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Hvala.
Emily. Ljubka kot vedno. -Ah!
Polepšala nam boš te stare prostore. -Oh, hvala.
Emily? -Gospod. -Usedi se, prosim. -Ah.
Prinesla sem vama darilo, fanta.
Hvala.
Rachel, stopite ven.
"Bojim se, da prihaja atomska vojna
in rad bi, da jo pomagate preprečiti."
Ima vso mojo pozornost.
Premeten je. Izročil nam je fotografijo, katere kopije
imamo že nekaj let na naši ambasadi v Turčiji.
Pozdravite polkovnika Olega Vladimiroviča Penkovskega.
Kodno ime "Ironbark". Med vojno artilerijski častnik,
trinajstkrat odlikovan. Zdaj v Moskvi
vodi Državno komisijo za znanstvena raziskovanja.
On je v Vojaški obveščevalni službi.
Zakaj so ga premestili?
Takšnega človeka bi jaz čuval na prsih.
Ker ne vedo, kako bi vzpostavili stik.
CIA je v Moskvi šibka po tisti...
polomijadi s Popovom. Imam prav?
Na terenu smo res malce šibki. Potrebujemo vašo pomoč.
Spravimo ga ven. Na naši ambasadi imamo vrsto dobrih častnikov.
Nekdo lahko vzpostavi stik s Penkovskim,
da bomo izvedeli, za kaj gre. -Imam pomisleke...
Gre za polkovnika VOS. Zelo vidnega.
Že s tem, da se mu približamo, lahko Penkovskega razkrijemo.
Vedno obstaja tveganje. In kaj namesto tega predlaga CIA?
Ne vem.
Morda bi lahko uporabili koga izven ambasade,
ki ga KGB ne bi sumil?
Recimo trgovskega potnika, ki potuje po tem delu Evrope.
Poznamo koga, ki bi ustrezal?
Svarim vas,
da imam zelo dober občutek.
Strela.
Greville, to je nabolj žalostna stvar, kar sem jih kdaj videl.
Prav mi je, moral bi držati jezik za zobmi.
Čas je, da se dogovorimo.
Imamo kakšno brošuro? -Česa?
Najprej kaj popijmo.
Poznate moj ugled. Vsaj upam, da je tako.
Zastopam vrhunske proizvajalce,
ki se ponašajo z najboljšimi proizvodi na tržišču.
Glede na vaše poslovne izkušnje, gospodje,
mislim, da vas mi ne bo treba prepričevati.
Raje bom poslušal. Povedali mi boste, kaj želite,
in če bom menil, da imam klienta, ki lahko izpolni vaše zahteve,
se lahko podrobneje pogovorimo. Drugače pa si privoščimo samo pijačo.
Povejte, torej, kaj potrebujete?
Hvala, Greville. -Srečno.
Še vedno se ne ujema.
Si morda kaj izpustil?
Množenje s 4? -Saj res.
Saj res. -Kako sta?
Super. Le da moram spet jaz
delati domačo nalogo namesto njega. -Oh.
Kakšen dan si imel? -Običajen.
Puhlice in prazno dobrikanje.
Morala bi me videti.
Ducat čipk sem prodal samo tako, da sem pogrnil
pri najlažjih udarcih. Počutim se bedno. -Ne, ne.
Nisi vajen tega, da moraš slabo igrati golf? -Aha.
Pomisli, da bom to delal še 23 let, preden bom normalno zaživel.
Razen če se ne upokojim predčasno.
Andrew, saj nočeš iti na univerzo, kajne? -Ne preveč.
Sijajno! -Ne bosta dobila večerje!
Ne boj se, do svoje upokojitve imaš vsaj še 50 let.
Greville Wynnea, prosim? -Naj pogledam, če je doma.
Slišati je kakor posel. -Ne, reci mu, da sem se usedel.
Da, pravkar je prišel.
Greville Wynne. -Greville, tukaj James Dobie
iz Gospodarske zbornice. Lani sva se srečala.
Da, da. V veži Whitehalla.
James. Kakšno presenečenje.
James, pozdravljen. -Greville.
Upam, da ne zamerite. Moja prijateljica Helen je konzultantka iz Združenih držav.
Mislil sem si, "Zakaj ne?" -Greville Wynne. Resnično me veseli.
Helen Talbot. Mene tudi.
James pravi, da ste delali v Vzhodni Evropi.
Mhm. Vedno več je odličnih priložnosti.
Veliko povpraševanja, domačih proizvajalcev ni.
Češkoslovaška, Madžarska.
Grozna hrana.
Kaj pa Sovjetska zveza? -Še ne. Upam, da nekega dne.
Naj se zadeve najprej malce ohladijo.
Jaz pa mislim, da je zdaj pravi čas.
S Helen imava družabnike,
ki bi želeli vaše sodelovanje.
To bi bila prijazna poteza do Velike Britanije
in do sveta.
Oprostite, malce sem...
Vem, da ste rekli, da delate za Gospodarsko zbornico, James,
toda... je možno, da delate za kakšno drugo branžo
v vladi Njenega veličanstva?
Marička...
Tole je pa malce nepričakovano.
Oprostite, ne razumem vas.
Jaz sem vendar samo... samo prodajalec.
Točno. Navaden prodajalec
brez povezav z vlado.
Poslušajta, to je res neverjetno. Mislim, ne morem verjeti,
da resnično obedujem z vohunoma.
Toda...
Kako naj jaz...
Kaj sploh želita, da naredim? -Ničesar norega, ničesar nezakonitega.
Le to, kar bi počeli samoumevno. -Bojim se, da vama ne sledim.
Nekdo z vašega področja, ki bi upal, da bo začel poslovati s Sovjetsko zvezo...
kako bi začeli?
No, verjetno bi prosil za sestanek s predstavnikom Odbora za
znanstvene raziskave v Moskvi.
Sliši se odlično.
Vidva torej hočeta, da odpotujem v Moskvo in...
Poslujete.
Vsa tajnost se vam morda zdi prismuknjena,
toda zagotavljam vam, da vam želiva pomagati.
Želiva, da se obnašate natanko kakor poslovnež, kar tudi ste.
Veliko lažje bo, če ne boste poznali podrobnosti.
V redu. Toda... ali bo nevarno?
Greville, naj vam nadvse taktno nekaj povem. Ste poslovnež srednjih let,
ki malce preveč pije in ni ravno v vrhunski formi.
Med vojno ste bili vojak, ki od blizu ni videl nobene bitke.
Reči hočem, če bi bila ta naloga vsaj malce nevarna,
bi bili zadnji človek na svetu, ki bi ga pošiljali tja.
Hvala za izjemno taktnost.
Poskrbite, da jo boste nosili, ko boste prispeli v Moskvo.
In kaj to počne? Strelja strupene puščice?
Hvala vam, Greville. Dober fant ste.
Vem, da lahko računamo na vašo diskretnost.
Kakšen je bil tvoj dan?
Oh, odličen.
Moj je bil čudovit. Hvala, ker si vprašal.
Oprosti, polno glavo pogodb imam.
Zunaj si bila s... s Tomadovo, kajne?
Da, šli sva v klub, da bi pripravila vse za dobrodelno večerjo.
Bilo je živahno. -Ha!
Preden vprašaš, če moraš priti... da, moraš.
Dobil sem zanimivo ponudbo. -Res?
Kaže, da bom dobil delo tudi v Sovjetski zvezi.
Hm. Glej, da ne končaš v kakšnem gulagu, dragi.
Želel bi si, da takšnih trenutkov ne bi bilo,
a kot kaže, so nujni.
Kot veste, so polkovnika Popova ujeli, ko je vohunil za Američane.
Nikoli ne pozabimo, kakšne so lahko posledice takšne izdaje.
Kako ste? Greville Wynne, me veseli.
To pa je vodja našega Odbora, Oleg Penkovski.
Me veseli. -Hvala, ker ste prišli.
Nisem prišel, da bi govoril o tem,
kaj je najbolje za sovjetsko industrijo.
Vi, gospodje, to najbolje veste.
Tukaj sem preprosto zato, da odprem vrata...
za vrhunske proizvajalce z zahoda.
Vaš predlog je zanimiv.
Ste za kosilo? -Seveda.
Izvolite...
Dobro je, da ste poslovali že z ostalimi komunističnimi vladami,
tako daleč od doma. Ali ne delate raje v Angliji?
Delam, kar se mi zdi zanimivo.
Navsezadnje je ta politični položaj...
To niso dobri časi za Vzhod in Zahod.
Rad rečem, da ni pomembno, kaj meni politika.
Tovarne potrebujejo stroje, stroji potrebujejo dele.
Poslovnež sem in držim se posla.
Hm!
Imate družino? -Imam. Sina.
Zelo sva si želela sina, potem pa je prišla deklica,
ki je danes moj svet. -Verjetno ne uničuje vašega doma kakor moj sin.
In zdaj najpomembnejše vprašanje.
Če želite poslovati v Moskvi, moram vedeti...
Da?
ali prenašate alkohol.
To je moj resnični dar.
Rad bi vam pokazal drugo stran Rusije.
Ste nocoj prosti? -Vsekakor. Zakaj vprašate?
Poznate "Pepelko"?
Nerodno mi je priznati, da še nikoli nisem gledal baleta.
Potem niste pripotovali zaman.
Izvolite, gospod.
Vaša kravatna sponka. Všeč mi je. Kje ste jo dobili?
To je darilo prijateljice.
Je Američanka? -Da.
Tukaj lahko govoriva.
Varno je.
Vaši prijateljici sem sporočil, da je prišel...
mislim, da se reče "amater". -Tako je, amater.
O tem trenutku sem dolgo sanjal. Hvala vam.
Ne morete si misliti, koliko mi to pomeni.
Mislim, da je bolje, če mi ničesar ne poveste.
In kaj zadj?
Meni ni treba narediti ničesar več, kajne? -Ne, vrnite se domov.
nato me povabite, naj obiščem London.
Da bom s trgovinsko delegacijo spoznal vaše kliente.
Vam bo vaša vlada dovolila oditi? -Navdušeni bodo.
Moje delo je kraja zahodne tehnologije.
Vaša prijateljica je prebrisana.
Dobro, Oleg... saj vam lahko rečem Oleg?
V angleščini moje ime ne zveni dobro. Recite mi raje Alex.
Alex.
Dober amater ste, veste.
Ker ste me peljali v Bolšoj, domnevam, da lahko vse povabim
v West End.
Tam je nekaj najboljših gledališč na svetu.
Dekadentni zahodnjaki.
Zato pa so šibki, kajne, tovariš Penkovski?
To je moja žena Sheila. -Me veseli. -Mene tudi.
Nozdrovije! Nozdrovije!
Cheers! -Na zdravje.
Na zdravje! -Na zdravje!
Vemo, da ste rodoljub.
Vemo, kako težko mora to biti za vas.
Polkovnik, karkoli vas je pripeljalo sem,
je bolj strašljivo kot nevarnost, ki se ji izpostavljate.
Hruščov.
Hruščova me je strah.
Impulziven je, kaotičen.
Človek kakor on je zmožen nepreračunljivih dejanj.
Zahod verjame njegovim lažem.
Laž je, da se sovjetski režim mehča. To ni res.
Hruščov si želi konfrontacije z Ameriko.
Dobesedno išče jo.
Imate karkoli, kar bi nas zanimalo, morda kakšen dokument?
Želite prebrati zadnjo številko Vojaške misli?
Od vas želim zagotovilo.
Če bo nujno...
mora moja družina prebegniti na zahod.
Absolutno. Kadar boste želeli.
Jaz bom ostal tam
in vas obveščal o svežih načrtih Kremlja.
Toda povejte vaši vladi,
naj moje informacije uporabi modro.
Ne kot orožje,
temveč kot orodje miru.
Ne glede na trditve Hruščova
je ameriški nuklearni arzenal neprimerljivo močnejši od našega.
Mi še vedno nimamo dovolj sredstev za prvi napad.
Vi nas lahko izbrišete, mi vas ne moremo.
Toda to Politbiroja ne skrbi.
Mislite, da bi utegnil Hruščov kljub temu iti predaleč?
Čez dve uri morate biti pokonci.
V redu sem. -Ne, prav ima.
To lahko dokončamo jutri zvečer.
In še nekaj...
pogovoriti se moramo o Grevilleu.
Brez skrbi, z njim ne boste imeli več opravka.
Ne. -To je bila zamisel Penkovskega.
Zelo primerni ste. Civilist, KGB vas ne bo nadziral.
V Moskvo boste tako ali tako potovali zaradi pogodb.
Še vedno ne boste poznali podrobnosti, samo prenašalec boste.
Samo kurir v Ruskem oceanu...
Moj bog, saj ne morem verjeti, da ste resni.
S Penkovskim smo šli čez rob. A prepričani smo, da je tveganje za vas neznatno.
In plačali vam bomo. -Denar služim sam, hvala lepa.
Imam ženo in otroka.
Ima kdo od vaju družino?
Sem si kar mislil. Vidva mi ne moreta govoriti, kako in kaj.
O tem nimata veliko pojma, kajne? Helen, James.
Lahko vam rečem samo to, da se tega ne bi lotevali, če ne bi bilo treba.
Vendar je treba. Še kako, Greville.
Potem predlagam, da poiščete nekoga, ki bo za to primernejši.
Žal mi je. Storil sem vse, kar sem lahko.
Štiri minute časa od opozorila vam ne bo veliko pomagalo.
Kaj? -Štiri minute časa imamo,
preden bo sovjetska raketa treščila na Združeno kraljestvo.
O čem pa govorite?
Za to torej gre? Nuklearna vojna? Lepo vas prosim...
Vidite, imate problem.
Vaša hiša je 12 min oddaljena od vaše pisarne.
10, če močno pritisnete na plin. Je tako?
Sicer pa ste ponavadi vedno na terenu zaradi prodaje,
tako da se k Sheili nikoli ne bi mogli vrniti pravočasno.
In Andrew je v šoli, tako da predstavlja dodaten problem.
Nikoli ne bi mogli priti pravočasno... -Imajo šolsko zaklonišče.
Videla sem načrte.
Zaklonišče je premočna beseda za kilav zaklon.
Tudi vaša klet je presneto slabo zaklonišče.
Samo vlada ima primerna zaklonišča.
Kaj boste naredili?
Hm? V tistih štirih minutah lahko telefonirate
Sheili, vendar bo v vsakem primeru prepozno.
Takrat boste pomislili, da bi lahko vse to preprečili,
vendar niste.
Tako je to.
Da si upate!
Če noče, je bolje, da ga ne siliva.
Storil bo to.
Bom jaz...
Pozdravljeni. -Dobrodošli. Kar naprej.
Oh, vodka, lepo. Ravnokar govorim, da sinoči skoraj nismo pili.
Hvala vam. Vstopite. -Hvala.
To je za Andrewa.
Zelo prijazno, hvala. Izvolite.
Oče mi je pripovedoval o Moskvi.
Kakšna pa je ostala Rusija?
Zelo lepa. Zlasti tam, od koder sem doma.
Veliko drevja, veliko neba.
Počutiš se...
zelo sam, toda v dobrem smislu.
To bi rad videl, vendar vaša vlada ne skače od veselja,
če se tujci sprehajajo po deželi.
Nas Rusi res tako zelo sovražijo?
Mislim, da si predvsem želijo, da bi bili naši otroci bolj vljudni.
Naši politiki sovražijo vaše.
In vaši sovražijo naše.
Toda ljudje kot tvoj oče in jaz sklepamo posle.
Skupaj prebijava čas, spoznavam njegovo družino.
Morda sva samo dva človeka,
toda tako se dogajajo spremembe.
Kaj pa, če me ujamejo? -Ne bodo vas.
Usmrtili me bodo, je tako?
Ne, če bodo mislili, da ste samo prenašalec,
ki ni vedel, kaj prenaša. Zadržali vas bodo in zamenjali za kakšnega od naših.
Za koliko časa? -Nekaj let. -Oh, samo nekaj let
bom gnil v kakšnem gulagu?
Ne bodo naju ujeli. KGB nima pojma.
Glejte, jaz sem v tem boljši kakor oni.
Sijajno. Jaz pa ne.
Glejte, vaš prestopek...
je samo prevara. In nadzirajte svoja čustva.
Opazoval sem vas v Moskvi. Dobro vam je šlo. Nocoj tudi.
To ni ista stvar.
Če ujamejo mene, me bodo zanesljivo usmrtili.
No, zelo mi je žal, a to ste sami hoteli.
Hočem vam povedati, da verjamem, da to zmorete.
Na to stavim življenje.
Kako naj to pojasnim Sheili? -Ne sme izvedeti za resnico.
V njeno in vaše dobro. -Ji ne morem ničesar razkriti?
Ne. -In kaj ste vi rekli svoji ženi?
Ker veste, kaj bi rekla: "Ne delaj tega." Se nemara motim?
Sheila ni neumna. In v preteklosti sem...
sem ji dal dovolj razlogov, da mi ne zaupa povsem.
Potem morate bolje lagati.
Obstajajo tudi dobre laži.
Včasih je laž lahko darilo...
dejanje ljubezni.
Žal mi je, da morate biti vi.
Toda, Greville...
morate biti vi.
V Moskvi moraš ves čas upoštevati
pravila igre pri tem delu. V angleščini obstaja beseda.
Rokodelska spretnost. -Da.
Vsak, ki ga spoznaš, je lahko predstavnik KGB,
natakarji, hotesko osebje, moj šofer, vsakdo.
Čeravno ni nujno, da so KGB častniki,
lahko KGB-ju poročajo.
Vsak Rus je oko države.
V vsakem prostoru se lahko skriva mikrofon.
Celo v naši ambasadi. -Zlasti v vaši ambasadi.
Čeravno bo naša ambasada varno zatočišče v primeru kakšne...
komplikacije.
KGB uporabljajo tudi bralce z ustnic.
Nikoli ne boste mogli vedeti, kdo so. Zato se nikoli ne pogovarjajte...
o čem občutljivem, če ne bom tega načel jaz. Kako se ima vaša družina?
Zelo dobro, hvala. In vaša?
Pogosto se bova videvala.
Da bi ovrgel sume,
bom kolegom dejal, da sem vas rekrutiral kot vir.
Polkovnika Penkovskega boste redno oskrbovali
z materialom o proizvodnji jekla,
industrijske proizvodnje in tako naprej.
Z neklasificiranimi, vendar težko dostopnimi podatki.
Pa bodo temu verjeli?
Seveda. Vi ste pač požrešni kapitalist.
Želite si novih pogodb.
In odslej boste med vsakim obiskom v Moskvi
nekaj prodali.
Tako bo videti, da ste samo navaden poslovnež
in nič drugega kot samo to. Gospodje, upam, da je to
prva od mnogih. Hvala vam.
Nazdravimo našemu poslovanju.
Odpeljal vas bom na letališče. -Da, prosim.
Imate kakšno vprašanje? Gospodje, se vidimo. Hvala vam.
Hočem, da mi nekaj zagotovite.
Če se mi kaj pripeti,
želim, da poskrbite za mojo ženo in sina.
Imate mojo besedo...
In govorim v imenu krone.
G. Wynne je gost mojega komiteja. Spustite ga skozi.
Hvala, Alex. Srečno.
Hvala.
Od kod pa je prišlo tole, m? -Pogrešal sem te.
Samo tokrat? -Vedno te pogrešam, ljuba.
Čeden napredek.
To je res neverjetno. "Ironbark" je prava stvar.
No, to je doslej največja stvar v vsem sovjetskem oddelku.
Če vas pustim s tem nadaljevati...
Bom obžaloval? -Ne, gospod.
Strela!
To je skoraj vredno vsega sranja,
ki ga moramo prenašati s strani Britancev. Kako se imajo te riti?
Dobri pobje so. Seveda jim dajem občutek, da so glavni.
Mislim, počaščena sem, da delam na tem. In veliko se naučim.
Kljub naraščajočim napetostim med Ameriko in Sovjetsko zvezo
je veljalo vse do danes zjutraj
prosto prehajanje med vzhodnim in zahodnim Berlinom.
Toda čez noč in brez opozorila
so komunistične oblasti enostransko zaprle mesto.
Predsednik Kennedy je kot odgovor na to
napovedal povečanje ameriške vojaške navzočnosti
in je v zvezi s tem že govoril z generalom Clayem,
poveljnikom enot v zahodnem Berlinu
Grev, misliš, da je varno še naprej hoditi v Moskvo?
Seveda, povsem varno.
Celo zdaj ob vsem tem?
To je v Berlinu, draga. Moskva je daleč.
Da, vem, kje je Berlin, vem pa tudi, da Rusi in Američani...
Prosim, dovoli mi opravljati svoje delo.
Danes so v arktičnem krogu Sovjeti uspešno opravili atomsko eksplozijo.
Izvedli so jo s "Carico bomb"
in s 50 megatoni je bila to doslej
najmočnejša nuklearna eksplozija.
Imam številke, za katere ste prosili. -Najlepša hvala.
Od danes vsak prebivalec tega planeta, vsak moški, ženska in otrok,
živi pod atomskim Demoklejevim mečem.
Visimo na tanki niti, ki se lahko vsak trenutek pretrga.
Po naključju, zaradi napačne presoje ali preprosto zaradi norosti.
Orožje moramo uničiti, preden uniči nas.
Imate kaj zame?
Jutri.
Andrew? -Da? -Kje so pelerine?
O, da.
Oprosti. -V redu je. Vremenska napoved je lepa.
Ni v redu! Kaj pa, če se motijo in bo deževalo?
Potem bomo ostali v šotoru. Lahko beremo knjige, lepo nam bo.
Gre za to, da sem ti jasno naročil, da jih zapakiraj.
Zakaj nisi ubogal? -Misliš takole začeti počitnice? -Odgovori!
Pozabil sem. -Pozabil si. Fantastično.
Imam sina, ki je tako butast, da si ne zapomni enostavne stvari. -Greville!
Očka ni tako mislil.
Še enkrat od začetka?
Je v redu? -Spi. Dobro znamenje.
Izvoli.
In ti? Boš v redu? -Sijajno.
Potreben sem bil teh počitnic. Dobra ideja in vesel sem, da smo prišli.
Nocoj ni bilo prvič. Spremenil si se.
Kaj se dogaja?
Nisem ti hotel govoriti o tem, ker...
te nisem hotel mešati v to.
Kriv je posel. Naleteli smo na težave.
To je verjetno, ne? Moški, denar...
Tudi Colin je lani ponorel, ko se je znašel v težavah.
Ko bi le bilo to, vendar je nekaj več.
Kar naprej telovadi in v postelji je tako... poln energije. -To pa ni slabo!
Ubožica.
Oprosti, ne bi se smela šaliti.
Vem, da je bil že prej indiskreten, toda to ne pomeni, da ima razmerje.
Zakaj je tako skrivnosten? In napadalen?
Najhuje je vedno takrat, ko se vrne iz Moskve.
Tako se je tudi začelo. Z Moskvo.
Morda pa ne bi smel toliko potovati.
Misli na dužino. -Dragica, saj sem ti povedal, da potrebujemo denar.
Obnovil si članstvo v klubu, čeprav nisi poravnal vseh dolgov.
In zdaj ta restavracija.
Kaj naj rečem na to? Zakaj ne bi mogla preprosto dobro živeti?
Za to vendar delam. -Kot žena želim, da nehaš potovati v Moskvo!
Vem, kaj misliš. Prisegam, da ni nobene druge!
Enkrat sem ti oprostila. Nisem obljubila, da ti bom še kdaj.
Zdravo, Nina, veseli me, da sem te spoznal. -Še nikoli ni videla tujca.
Moja žena se opravičuje. Ne moreva vas povabiti na večerjo.
Tujcev ne smemo vabiti v stanovanje.
Popolnoma razumem.
Lepo družino imate. -Hvala.
Alex, kdaj boste lahko prebegnili?
Najbolje, da ne govoriva o tem. Je kaj narobe?
Doma imam manjše težave.
Nekega dne boste lahko povedali Sheili, kaj ste delali, in ponosna bo na vas.
Morda bo takrat prepozno. -Tudi Vera ima včasih težave z mojim delom.
Vaša žena se je poročila z vojakom, moja s prodajalcem.
Ali veste, zakaj vam ne dovolijo potovati izven Moskve?
Ker prikrivajo trpljenje.
Življenje v mestu je dobro, na deželi, od koder prihajam pa...
Nini ne želim takega življenja. Želim, da se osvobodi.
Nekega dne, če nam uspe in ko bom ocenil, da je nevarnost minila,
bom prebegnil in odpeljal družino v Montano.
Montano? -Videl sem slike. Prečudovito je.
Kot tam, kjer sem odrasel. Morda postanem celo kavboj.
Vi, kavboj? To bi pa res rad videl. -Da.
Takrat nas morate obiskati z družino. Veselilo me bo.
Mene tudi.
V redu. Bom.
Gospod? -Hvala vam.
Kaj imaš? -Videvam povezave z obiljem informacij v sovjetski sekciji.
Se lahko s kom povežeš? -Ne, to presega moja pooblastila.
Mislim, da ne prihaja od prestrezanja, kaže, da imajo vir.
Predsednik Hruščov, zaenkrat prinaša Kuba več težav, kot je za nas vredna.
Ona je naše oporišče v latinski Ameriki. -Toda močno izolirano.
Od tam se ne moremo širiti. Za to je neuporabna.
Strinjam se. Zaenkrat.
A z njo lahko zagrenimo življenje Ameriki.
Ne vidim možnosti, da bi takorekoč na naše dvorišče pripeljali atomske bombe.
To bi pomenilo nuklearno vojno. Celo Hruščov ni tako nor.
Lahko rečem, da Ironbark ne bi šel/šla v to, če bi bil/bila idiot.
Upam, da bomo to jemali resno.
Ostanite pri tem. Izkoristite vse kubanske vire, ki so nam na voljo.
Prijeten let želim. -Hvala, Alex.
Rusko-angleški in angleško-ruski slovar.
Polkovnik? Tajnice ni.
Oleg Gribanov, KGB. Utegnete minutko ali dve? -Seveda, vstopite.
V čast mi je, da sem vas končno spoznal.
Poznam veliko ljudi, ki so z vami služili v Kijevu.
Pravijo, da vam dolgujejo svoja življenja.
Verjetno se spominjate teh iz Ankare.
Prepovedane so, toda...
BRITANSKO VELEPOSLANIŠTVO
Zanima nas... Greville Wynne.
Ste pri njem opazili kaj nenavadnega? Obnašanje? Interakcije?
Nič zaskrbljujočega, ker drugače bi to navedel v poročilih.
Da, skrbno jih prebiram.
No, zdaj ko veste, da ga preverjamo,
se morda spomnite česa? -Že nekaj časa prihaja v Moskvo.
Čemu ravno zdaj zaskrbljenost? -Zato, ker že nekaj časa prihaja v Moskvo.
Srečuje se s številnimi uslužbenci, veliko se giblje...
Človek se sprašuje...
Kolikor sem opazil, ga zanima samo zaslužek.
Zdaj, ko ste omenili, ga bom skrbno opazoval.
Hvala, polkovnik.
Ne bom vas več zadrževal. -Hvala, ker ste me opozorili.
Pustil vam bom cigarete.
Poslal vam bom cel paket.
Ironbark nam je dal kamuflažne profile za različne projektile,
da jih bomo lahko identificirali.
Takoj ko dobimo fotografije z U2, bomo vedeli, ali je na Kubi atomsko orožje.
In ali lahko ruski projektili dosežejo ameriško ozemlje.
Lahko pošljejo U2 takoj? -V tem letnem času je preveč oblačno.
Do oktobra ste vi vse, kar imam.
Ko sem se vrnil v hotel, sem opazil, da so mi preiskali sobo. -In niso našli ničesar.
Očitno, sicer ne bi bil tukaj. -Pravim, da je še vedno čist.
Mogoče je bila samo rutinska preverba, ki jo je uspešno opravil.
Dobro, umikamo se. -In kaj bo s Penkovskim?
Nisem ga uspel opozoriti. -Ne skrbite, z njim bomo kontaktirali drugače.
Ne razumete!
Gotovo je v nevarnosti. Če so preverjali mene, bodo tudi njega.
Naslednji mesec še vedno prihaja na trgovinski sejem? -Da.
Potem je v redu. Če bi ga sumili, ga ne bi izpustili iz države.
Saj mu boste omogočili prebeg, ne? -Karkoli bo želel.
Zaslužil si je pokoj. Tako kot vi, Greville.
Izjemno delo. -Hvalabogu.
Tako torej.
In kaj je s Kubo? -Naj vas to ne skrbi. Pozabite na vse skupaj.
Razumem.
Hvala.
Kaj hudiča počnete? Bomo Wynnea kar ipustili?
Ne pozabite, da je britanski državljan. Njegova aretacija bi bila sramotna
za našo vlado. -Ugotoviti moramo, kaj ve Penkovski o Kubi.
Kar je trenutno nič. Naslednji mesec bo tukaj in takrat ga bomo zaslišali.
Zapiram račun v Moskvi, ker tja ne bom več potoval. -Dobro.
Naj ti pomagam? -Hvala, bom sama.
VREMENSKA NAPOVED. KUBA, JASNO VREME
Očka! -Nina.
Kako se počutiš? -Veliko bolje.
Zdi se, da moje telo zahteva počitek.
Nekaj dni bi ga rada zadržala, da si temeljito odpočije.
Nato bi moralo biti vse v redu. -Hvala.
Nina... se lahko na samem pogovorim s tvojim očetom?
Res se počutim dobro.
Komaj sem čakala, da ti povem...
Kaj?
Noseča sem.
Tokrat čutim, da bo deček.
Ta vlada bo budno spremljala
postavitev sovjetskih vojaških objektov na Kubi.
Pretekli teden smo pridobili nesporne dokaze,
da na otoku postavljajo raketna izstrelišča.
Namen teh baz ne more biti nič drugega
kakor možnost nuklearnega napada na države zahodne poloble.
Vsak napad na katerokoli državo zahodne poloble,
ki bi bil izveden iz teh oporišč,
bomo smatrali kot napad Sovjetske zveze na Združene države.
Vso odgovornost za to bo nosila Sovjetska zveza.
Pozivam premiera Hruščova, da ustavi in umakne to tajno...
Oprostite, polkovnik. Jaz sem Irina iz Ministrstva za trgovino.
Hotela sem se pogovoriti glede londonskega trgovinskega sejma.
Da, priprave odlično potekajo.
Minister je sklenil, da vam ni treba iti.
Pa bomo poslali našo delegacijo? -Bomo,
vendar minister meni, da ste tukaj bolj potrebni.
Želi, da ostanete v Moskvi. -Vsekakor.
Recite ministru, da ga ne bom razočaral.
Sovjeti vztrajajo, JFK pa tudi noče spremeniti uradne izjave.
To je izven našega nadzora.
Vse je možno.
Telegram. -Hvala.
Čas je. -Za kaj? -Da ga spravimo ven.
Tega ne moremo. -Seveda lahko.
Kaj ste mislili, ko ste rekli, da mu boste pomagali prebegniti.
Dopust v Vzhodni Nemčiji, prehod v Berlin.
Toda pretihotapiti ga iz Moskve? Niti v sanjah. -Toda vidva sta vendar MI6 in CIA!
Ne moreva se mu približati.
Tega se ne da uskladiti. Morala bi ga dobesedno ugrabiti z ulice.
To bi bilo katastrofalno.
Kaj bo, če ga ne bodo izpustili?
Da smo vas vpletli v to, je bila moja ideja. Tega ne bi smel, žal mi je.
To je torej vse?
Bomo dopustili, da ga KGB ubije, ko se jim bo zljubilo?
To je groba resnica, vendar bi vas tudi on zapustil, če bi se našli na njegovem mestu.
Ne bi. -Profesionalec je. Ljudi izkoriščamo.
Naredil bi, kar zdaj delam jaz. Pojdite domov.
Pojdite k svoji družini.
Motite se!
Kaj?
Vi ste strokovnjaki za vohunjenje, toda Penkovski ni.
Videla sta ga enkrat, toda jaz ga poznam.
Nikoli me ne bi pustil umreti. Tudi jaz ga ne bom.
Bojim se, da ne odločate vi. -Rekli ste, da je problem koordinacija načrta.
Obstaja način.
Jaz! Jaz mu lahko povem.
Če se vrnem v Moskvo. -Bi res naredili to? -Da.
Ne bi, ker se mu še ni popolnoma utrgalo. -James, bodite prekleti profesionalec.
Pripravljen sem pripeljati najboljši vir sovjetskih informacij
v času, ko sta bili Rusija in Amerika na robu nuklearne vojne.
Govorite o izkoriščanju ljudi, izkoristite mene!
Če greste v Moskvo, grem z vami. -Ničesar ne tvega, ker ima diplomatsko imuniteto.
Ima vas za bedaka. -Storila bom vse, da oba izvlečem ven.
Ukazujem vam, ne delajte tega!
Nisem vedela, da...
Še en račun moram zapreti, nato sem končal. Res.
Seveda. In kje boš nocoj prespal?
Najbolje bi bilo v hotelu.
Alex. -Zdravo.
Pozdravljeni, sem Karen Tucker, nova predstavnica za tisk.
Naši ljudje bodo najeli ladjo iz Finske do Sosnovy Bore.
Luški nadzor je slab. Tam bodo vkrcali Penkovse.
S kombijem moraš pritegniti pozornost KGB, ko bomo zapustili veleposlaništvo. -V redu.
Če jih spravimo iz Moskve, bo vse v redu. -Da, seveda.
Dobro ti bo šlo.
Predstavnici stalnih članic
Združenih narodov
nujno apeliramo na vse v tej krizni situaciji.
V interesu mednarodnega miru in varnosti
morajo vsi vpleteni paziti, da ne bodo storili ničesar,
kar bi lahko poslabšalo položaj in povečalo nevarnost vojne.
Zdaj bomo pojasnili, kako se morate obnašati doma.
Takoj morate oditi v zaklonišče.
Izklopiti morate elektriko in plin.
Ali zanikate, veleposlanik Zorin, da ZSSR
namešča na Kubi rakete srednjega in daljšega dosega? Da ali ne?
Pripravljen sem predložiti dokaze. Lahko jih pogledate.
Povečave prikazujejo isto oporišče, v istem času.
Na področju San Cristobala.
Na fotografiji vidimo šest projektilov na prikolicah ter tri dvigala.
To je samo en primer.
"Pripravljen je."
Bravo! Bravo!
Danes nimam veliko dela. prišel bom po kosilu.
Lahko narediva nekaj zabavnega. Bi hotel?
Da, oči. -Lahko oblečeš tisti rdeči kostim.
Kennedy je poslal ponudbo. Če Sovjeti umaknejo bombe,
bo oznanil, da se ZDA umika. -Misliš, da bodo pristali?
Tega pa res ne vem.
Vso srečo.
Dobro jutro.
Vas lahko odpeljem na letališče? -To bi bilo sijajno. Hvala.
Oprostite, kaj so rekli?
Pravijo, da jim je žal zaradi zamude. -Hvala.
Vera!
Takoj moramo oditi.
Imam status diplomata.
Sedite, polkovnik.
Oleg, kaj se dogaja? -Povejte ji. -Vidite, da ni ničesar vedela.
Povejte družini, zakaj smo tukaj.
Jaz sem izdajalec.
Izdal sem revolucijo.
Žal mi je.
Tako dolgo sem verjel v vas. V Kremlju sem vas zagovarjal.
Zdaj pa to. -Kako dolgo ste vedeli?
Dokler vas nisem zastrupil. Ko ste bili v bolnici, smo našli vaše skrivališče.
Začeli smo vas nadzirati.
Našli smo vaše načrte in si jih danes zjutraj temeljito ogledali.
Igra je končana. -Prisegam, da moja družina ni vedela.
Kasneje se bomo pogovarjali o vaši družini.
Gremo.
G. Wynne...
Oprostite, ne razumem. -Rekel je, da pojdite z nami.
G. Wynne. -Zakaj? Kaj se dogaja? Ne razumem.
Prosim.
Zveza sovjetskih socialističnih republik
vas proglaša za nezaželeno osebo.
S tem ukazom morate v 24 urah zapustiti državo.
Sleci se!
Hitreje!
Vse!
Ena... dve... tri...
Hvala.
Prav si imel.
Ti tudi.
Morali smo poskusiti.
Ga. Wynne, jaz sem James Dobbie iz Gospodarske zbornice. Smeva naprej?
Da, prosim.
Moj bog. -Vem, absurdno je. Zunanje ministrstvo rešuje zadevo.
Toda položaj je občutljiv. -Zakaj?
Aretirali so tudi Olega Penkovskega, kar zadevo otežuje.
Rusi trdijo, da je Greville vpleten v... vohunjenje.
Zadevo pospešeno rešujejo, toda dokler se ne reši,
bo krona poskrbela za vas in vašega sina. -Res je, kajne? -Kaj?
Da je Greville delal s Penkovskim, kot trdijo... -Ne, seveda ne.
Ga lahko pokličem, govorim z njim? -Mislim...
Moram... moram mu reči, da mi je žal.
Mislila sem, da je...
Moj bog, kako sem neumna. -Mama? -Andrew, pojdi v sobo.
Kdo je... -Pojdi v svojo sobo! -Jaz sem prijatelj tvojega očeta.
Rekel mi je, da imaš zbirko trofej. Mi jo pokažeš?
V redu je, Andrew.
Ne recite, da ni res. Poznam moža.
Vem, kako se je vedel. Ne recite, da ni res.
So stvari, o katerih ne morem govoriti.
Lahko pa rečem, da je vaš mož neverjetno pogumen.
Zdaj vas potrebuje. Potrebna mu je vaša pomoč.
Veste... če bodo Rusi doumeli, da je Greville nedolžen,
ga bo vlada nedvoumno vrnila domov. Sčasoma.
Če pa bodo Rusi ugotovili, da je kriv vohunjenja...
Zelo mi je žal.
Ko boste s kom govorili... z vašimi sorodniki,
s prijatelji, Andrewom in zlasti z novinarji,
poudarjajte, da to ne more biti res. In bodite zelo prepričljivi.
Boste lahko?
Boste naredili to za Grevillea?
Ne znam si predstavljati, kaj je lahko priznal Penkovski.
Žal mi je, a ne vem, kaj je to.
Vse vemo. Vemo, da vam je Penkovski dajal pakete za s seboj.
Da, včasih. -Potemtakem priznate?
Priznam kaj? Nisem vedel, da delam kaj nedovoljenega.
Mislite, da kraja sovjetskih informacij ni nedovoljena?
Če se je to dogajalo, tega nisem vedel.
Nikoli nisem vprašal, kaj mi daje, ker me to ni brigalo.
Komu ste jih izročali? -Puščal sem jih na različnih londonskih naslovih.
Nisem razmišljal o tem.
G. Wynne, res hočete, da verjamem v to, da ste bedak?
Da, v vašem svetu sem, toda jaz sem samo prodajalec.
Želim dobiti čimveč strank, četudi je treba za to komu narediti uslugo.
V tem res nisem videl nič slabega.
Zdravo.
Lepo od tebe. Povabila bi te v hišo, a imam nekaj neodložljivega.
Ne, je že dobro. Veseli me, da si v redu.
Dolgo se nisva videli. Skrbelo nas je. -Pozdravi vse v mojem imenu.
Seveda. V časopisih sem videla tisto neumnost. -Traparija.
Bi lahko bilo to res? To, kar govorijo o Grevilleu?
Ne bodi nora. Kako bi lahko vohunil? Niti ljubice ni mogel skriti.
Še enkrat hvala, ker si se oglasila.
Šli bova na čaj. -Da! -Poklicala te bom. Hvala ti.
Dobro. Zdravo.
Američani so leta imeli atomske bombe v Turčiji,
naperjene proti nam.
Ko pa si mi kaj takega dovolimo na Kubi, nastane cel hudič.
Je to pošteno? -Ne vem.
Ali se zavedate, da vas je država pustila tukaj umreti?
Ne verjamem, da je to res.
Zakaj?
Zakaj, za božjo voljo? Kaj sem naredil?
Ničesar nisem naredil!
Preklete živali!
ŠEST MESECEV ZATEM
Brez dotikanja! Sedite.
Sedite!
Ljubi bog... -Vem, bil sem bolan, toda zdaj je že bolje.
To mi bo pomagalo. Zelo.
Kaj so ti naredili? Kaj delate z njim, prekleti? -Ni tako.
Z ozirom na okoliščine so zelo spoštljivi.
Nič niso krivi. Res ne.
To, kar preživljaš...
To res ni pošteno. Žal mi je za vse, kar se je zgodilo.
Grozno se počutim, ker sem dvomila vate. -Oh, nikar si ne očitaj.
Zelo sem vesel, da si prišla. Oba zelo pogrešam.
Uslužbenec na ministrstvu pravi, da je dobro znamenje, da so mi dovolili obisk.
Pravi, da bi lahko trajalo še nekaj časa, preden se boš vrnil domov.
Odkar so se Rusi umaknili s Kube, so precej trmasti.
Kaj je bilo na Kubi? -Odstranili so rakete.
Vse je v redu... -Dovolj o tem!
Močno si prizadevamo.
Morda bo trajalo še kakšno leto... ali dve.
Povej mi kaj o domu. Česa se lahko veselim?
Vrt se je začel prebujati. Končno.
Letos bomo imeli paradižnik.
In Andrew je naredil matematični izpit. Nekako.
Ponosen boš.
Kako si ti? -Jaz sem...
v redu. Res.
Če si lahko ti dovolj močan za to...
Ko se boš vrnil domov, upam, da bova lahko začela na novo.
Bil sem trapast, žal mi je.
Vedi, da sem vsak trenutek tukaj
mislil samo na to, da se bom vrnil domov k tebi.
Bom.
Vprašanje je, koga. Ne moremo poslati nekoga res pomembnega.
Ne za Wynnea. -Wynn ni bil dovolj pomemben?
Vsi smo živi, ne? -On ni častnik, v tem je bistvo.
Če jim ponudimo kakšnega njihovega častnika, bomo priznali, kako gledamo nanj.
Če ga boste pustili umreti, in to se bo zgodilo hitreje, kot si mislite,
nihče več ne bo verjel, da ga bo MI6 varoval. Nikoli več!
Krivo se čutiš, vem. Toda naredila si svoje.
In on je naš državljan, zato obljubim, da ga bomo vrnili domov.
Če mislite, da vas bo Penkovski varoval,
imate o njem previsoko mnenje.
Izdal je državo, družino.
Zakaj ne bi tudi vas?
Vsak se bori zase, mar ne?
Zdravo.
Že dolgo se nisem gledal v ogledalu.
Rad si domišljam, da sem še vedno enak.
Pretvarjam se, da sem.
Nisem bil prepričan, da vas bom še kdaj videl.
Žal mi je, da ste tukaj.
Upam, da mi lahko zaradi tega oprostite.
In zaradi tega, kar sem moral.
Kako to mislite, "sem moral"?
Zadrževal sem se, kolikor sem mogel,
vendar sem moral misliti na družino.
Da bi jih rešil, sem moral KGB-ju povedati resnico.
Povedal sem jim, da sem vam dajal fotografije,
ki so Amričanom pomagale identificirati rakete na Kubi.
Seveda sem jim tudi rekel, da niste vedeli, kaj je v paketih, ki sem vam jih izročal.
Greville...
Mislil sem, da bom lahko naredil svet varnejši.
Ni mi uspelo. Vse...
izdaja države, naroda... vse je bilo zaman.
Alex...
Seveda vam odpuščam. Tudi jaz moram skrbeti za družino.
Zdaj mi bo lažje, ko vem, da ne bo nuklearne vojne.
Ker je Hruščov umaknil rakete. Zaradi vas!
Zaradi vas. Vi ste to naredili, Alex. Vam je uspelo!
Vi ste to naredili! To je zaradi vas, Alex!
ENO LETO ZATEM
22. aprila 1961 so Grevillea Wynnea izpustili
v zameno za sovjetskega vohuna Konona Molodija.
Morda sva samo dva človeka...
Toda tako se stvari spreminjajo.
Oče, kje si?
Greville Wynne je nadaljeval s poslovno kariero. Umrl je mirno, leta 1990.
Olega Penkovskega so usmrtili. Pokopali so ga v neoznačen grob.
Žena in hčerka sta tiho živeli v Moskvi.
Wynne in Penkovski sta iz ZSSR pretihotapila več kot 5.000 dokumentov.
Penkovski je bil morda največji sovjetski vir za zahod.
Kmalu po kubanski krizi je bila vzpostavljena telefonska zveza
med Belo hišo in Kremljen.
Preprečila je nove nuklearne katastrofe.
G. Wynne, pravkar ste govorili z ženo. Kaj ste ji najprej rekli?
Po pravici rečeno sva ba ostala brez besed.
Ali veste, kaj boste delali v prihodnoti?
Čimprej bi se rad vrnil k svoji poslovni dejavnosti.
V isti firmi?
V lastni firmi. -Boste znova potovali po vzhodni Evropi?
To je vprašanje, na katerega danes še ne morem odgovoriti.
Prevedel: Roman M. (www.Blink.si) Tehnična Obdelava: CRAZY SRBIN PRODUCTION™
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production