Denna film är baserad på verkliga händelser.
1960 hade kärnvapenkapprustningen intensifierats.
USA och Sovjetunionen hade nu vapen som kunde utplåna mänskligheten.
Medan Chrusjtjov och hans amerikanska motparter utväxlade hot-
-fruktade många att världen stod på randen till undergång.
Imperialisternas tid är snart till ända!
De talar...
talar som om de vill skrämma oss.
Men de skrämmer bara sig själva!
De vet...
De vet att vår kärnvapenarsenal-
-bara växer i styrka för varje dag!
Jag har sagt det förut.
Och nu säger jag det igen:
Vi... kommer...
att krossa dem!
MOSKVA, SOVJETUNIONEN 12 AUGUSTI 1960
Vi går tillbaka till restaurangen. Stannar lite och köper cigaretter.
- Jovisst. Sen då? - Vi köper biljetter till nåt i kväll.
Vi kan se symfoniorkestern.
- Konserten slutar jättesent. - Vi kan ta sista tåget hem.
Pappa! Jag har fått min nål! Nu är jag ett litet oktoberbarn!
Precis här ska den sitta.
Vid ditt hjärta.
Jag måste gå ut en liten stund.
Jag kommer inte att väcka dig.
Du får väcka mig.
- Ursäkta. Har ni eld? - Javisst.
- Ni är amerikaner, eller hur? - Det stämmer.
Vi är på sommarresa.
Snälla. Ta det här till er ambassad.
Det är livsviktigt. Jag har inget annat alternativ.
- Kom. Vi sticker härifrån. - Gå raka vägen till ambassaden.
Ge det inte till nån annan än vice beskickningschefen. Förstår ni?
Jag är amerikansk medborgare.
MI6-HÖGKVARTERET I LONDON, ENGLAND FYRA MÅNADER SENARE
Tackar.
Emily. Lika vacker som vanligt. Du lyser verkligen upp kontoret.
- Tack. - Emily. Varsågod och sitt.
Jag tog med en present till er pojkar.
Tack.
Rachel, gå ut.
'Jag fruktar ett kärnvapenkrig och vill hjälpa er förhindra det.'
Det väckte mitt intresse.
Han är smart. Han gav oss ett foto som bara vi har kopior av.
Det är taget för några år sen på vår ambassad i Turkiet.
Hälsa på överste Oleg Vladimirovitj Penkovskij.
Kodnamn 'Ironbark'.
Artilleriofficer under kriget, dekorerad 13 gånger.
Nu är han tillbaka i Moskva som chef för statskommittén för forskning.
Men det är bara en täckmantel. Han är GRU.
Varför inviga oss? Information som denna hade jag inte lämnat ut.
Det finns ingen annan kontaktväg. CIA är svagt i Moskva-
-efter den där katastrofen med Popov. Har jag rätt?
Vi är få på plats. Vi behöver er hjälp.
- Låt oss höra vad han har att säga. - Vi har duktigt folk på ambassaden.
Jag ber en av dem ta kontakt med Penkovskij, så vi får reda ut det.
En tanke slog mig. Det här är en GRU-överste.
Han är otroligt synlig. Vi kan röja Penkovskij bara genom att ta kontakt.
Det är alltid en risk. Vad vill CIA att vi gör i stället?
Jag vet inte. Kanske använda nån utanför ambassaden-
-som KGB inte misstänker.
Säg en affärsman som reser till den delen av världen.
Vet vi om nån lämplig för det?
Jag måste varna er. Jag känner på mig att det här kommer att gå bra.
Åh, helvete!
Greville, det var det sorgligaste som jag nånsin har sett.
Det var rätt åt mig. Jag skulle ha hållit mun.
Nu måste vi gottgöra dig.
- Du har väl broschyrer att visa oss. - Vi tar en drink först, tycker jag.
Ni vet mitt rykte. I alla fall de delar som jag vill att ni ska veta.
Jag företräder de bästa tillverkarna som säljer marknadens bästa varor.
Ni kan branschen, det vore mycket bättre än att jag kör mitt nummer-
-om jag i stället bara lyssnar. Berätta vilka era problem är.
Tror jag mig ha en klient som kan ha en lösning, så diskuterar vi det.
Om inte, så fortsätter vi dricka. Få höra nu, vad behöver ni?
- Tack, Greville. - Adjö.
- Det går fortfarande inte ihop. - Har du kanske missat nåt då?
- Som de fyra i minne. - Just det.
- Hur är det? - Jättebra.
Fast vår son blandar ihop min hjälp med att jag skagöra hans läxor.
- Hur var din dag? - Som vanligt.
Tomt smicker, flagrant smörande. Nej, du skulle ha sett mig.
Jag sålde tolv svarvar genom att missa historiens enklaste putt.
Nej, tvingades du spela golf dåligt? Är du inte van vid det?
Bara 23 år till med det här och sen ska vi leva det goda livet.
Annars kan jag gå i pension tidigt. Andrew, du vill inte läsa vidare, va?
- Inte precis. - Perfekt!
Jag kommer inte att försörja er.
Vad flinar du åt? Det är minst 50 år till din pension.
Ja, jag ska se om han är hemma. - Det låter jobb.
- Nej. Säg att jag sitter i fåtöljen! - Ja, han kom precis in genom dörren.
Greville Wynne.
Det är James Dobbing på kommerskollegium. Vi sågs i fjol.
Ja, på mottagningen på Whitehall. Roligt att höra av dig.
- James, god dag. - Greville.
Hoppas det går bra? Min vän Helen är konsult från USA och sitter med.
- Greville Wynne. Ett sant nöje. - Helen Talbott. Detsamma.
James säger att du har arbetat i Östeuropa.
Alltmer. Fantastiska möjligheter. Stor efterfrågan, inget lokalt utbud.
Tjeckoslovakien, Ungern.
Gräslig mat.
- Sovjetunionen då? - Inte än, men en dag.
Jag vill se läget svalna lite först.
- Nu kan vara det perfekta tillfället. - Varför? Vad har du då hört?
Helen och jag har kollegor som vill se vad det kan ge.
Det vore en stor tjänst för Storbritannien.
Och världen.
Förlåt mig, jag är bara lite...
Förlåt. James, jag vet att du sa att du har kontor på kommerskollegium.
Men... är det möjligt-
-att du egentligen arbetar på en annan av rikets myndigheter?
Kors.
Det här var oväntat.
Jag beklagar, men jag förstår inte varför...
- Jag är bara en säljare. - Exakt.
En vanlig säljare utan myndighetskopplingar.
Det är så spännande och jag kan inte fatta att jag lunchar med... spioner?
Men...
Jag kan omöjligt...
- Vad vill ni att jag ska göra? - Inget suspekt, inget olagligt.
- Bara det du vanligtvis gör. - Ursäkta, jag hänger inte med.
Om nån inom ditt område hoppas kunna göra affärer i Sovjetunionen-
-hur skulle du då börja?
Jag hade bokat ett möte i Moskva med statskommittén för forskning.
- Det låter bra. - Jag ska åka till Moskva och sen...?
Göra affärer.
Det absurda hemlighetsmakeriet är till för att hjälpa dig.
Det är lättare att vara den affärsman som du är om du inte vet detaljerna.
- Men skulle jag utsätta mig för fara? - Låt mig säga det taktfullt.
Du är en affärsman som dricker lite för mycket och inte är i toppform.
I kriget var du menig soldat och deltog aldrig i strid.
Om uppdraget var det minsta farligt så är du den siste vi hade skickat.
Tack för att du sa det så taktfullt.
Se till att du bär den när du är i Moskva.
- Vad gör den? Skjuter giftpilar? - Tack, Greville. Du är en bra karl.
Och jag vet att vi kan räkna med att du är diskret.
- Hur var din dag? - Den var... bra.
- Min var underbar. Tackar som frågar. - Jag har huvudet fullt av avtal.
Du var ute med Tamara, va?
Ja, vi var på klubben och planerade välgörenhetsmiddagen. Det var roligt.
Innan du frågar om du måste komma: ja, du måste komma.
Jag har fått ett intressant tips. Jag kanske ska jobba i Sovjetunionen.
Håll dig borta från gulag, älskling.
Jag önskar att stunder som denna inte var nödvändiga.
Men det verkar de vara.
Som ni vet så ertappades major Popov med att spionera för amerikanerna.
Vi måste alla komma ihåg konsekvenserna av förräderi.
God dag. Greville Wynne. Ett nöje. God dag. God dag.
Det här är vår kommittés chef Oleg Penkovskij.
- Ett nöje att få träffa er. - Tack för att ni kom.
Jag är inte här för att berätta vad som är bäst för sovjetisk industri.
Ni, mina herrar, vet det mycket bättre än jag nånsin kommer att göra.
Jag är här bara för att öppna en dörr...
till de ledande tillverkarna i väst.
Ert förslag är intressant.
- Skulle ni vilja äta lunch? - Givetvis. Efter er.
Det är bra att ni har jobbat med andra kommuniststater.
Men så långt hemifrån? Arbetar ni inte hellre i England?
Jag gör vad jag kan för att bevara intresset.
Men sen har vi det politiska läget.
Det är ingen bra tid för öst och väst.
Som jag säger: vad politikerna än gör så behöver fabriker ändå maskiner-
-och maskiner behöver ändå delar.
Jag är affärsman, så jag håller mig till affärer.
- Har ni familj? - Det har jag.
- En pojke. Han är tio. - Jag önskade mig en pojke.
Så fick vi en flicka. Nu är hon hela min värld.
Och river antagligen inte ert hus som vår son.
Nu... den viktigaste frågan.
Om ni vill göra affärer i Moskva så måste jag veta...
Tål ni sprit?
Det är min i sanning verkliga gåva.
Jag vill visa er en annan sida av Ryssland. Är ni ledig i kväll?
Vart ska vi?
Känner ni till 'Askungen'?
Jag skäms för att säga att jag aldrig har varit på balett.
Då är er resa redan mödan värd.
Det är de här två platserna.
Er slipsnål - jag tycker om den. Var fick ni tag på den?
- Det var en present från en vän. - Är er vän amerikan?
Ja.
Vi kan prata här. Det är säkert.
Jag kontaktade er vän. Ni är... Jag tror att ordet är 'amatör'?
Ja, exakt. Amatör.
Jag har drömt om detta ögonblick mycket länge. Tack.
- Jag kan inte säga hur stort det är. - Det är bäst att ni inte säger det.
Vad händer nu?
- Jag behöver väl inte göra nåt? - Nej, ni åker hem.
Bjud sen in mig med en delegation till London för att möta era kunder.
- Skulle er regering tillåta det? - De skulle bli själaglada.
En del av mitt jobb är att stjäla teknik från väst. Er vän är klipsk.
Ja du, Oleg... Får jag kalla dig Oleg?
På engelska låter mitt namn inte bra. Kalla mig Alex.
Alex.
Du är en skicklig amatör.
Du tog med mig till Bolsjoj, så jag får väl ta med er alla till West End.
- Några av världens finaste teatrar. - Det vore trevligt.
Dekadenta västerlänningar!
Sånt här gör dem svaga. Inte sant, kamrat Penkovskij?
Det här är min fru Sheila.
Skål!
Skål.
- Botten upp kan man också säga. - Botten upp!
Iväg med er nu!
God natt.
Vi vet att ni är patriot och hur svårt det måste vara för er.
Överste, vad som än förde er hit-
-så måste det skrämma er mer än riskerna med att vara här.
Chrusjtjov.
Chrusjtjov skrämmer mig.
Han är impulsiv, kaotisk. En som han borde inte ansvara för kärnvapen.
Väst har gått på hans lögn-
-att sovjetregimen börjar mjukna. Det gör den inte.
Chrusjtjov vill ha en konfrontation med USA. Han söker efter en.
Har ni nåt som ni kan ge oss? Dokument, kanske?
Vill ni läsa det senaste numret av Militär Tanke?
Jag behöver garantier från er.
Om det blir nödvändigt måste jag kunna hoppa av med min familj.
Absolut. Precis när ni vill.
Jag stannar där jag är och håller er uppdaterade om Kremls planer.
Men meddela era regeringar...
att de måste använda min information klokt.
Inte som ett vapen, utan som ett redskap för att skapa fred.
Trots vad Chrusjtjov hävdar-
-så är USA:s kärnvapenarsenal fortfarande vida överlägsen vår.
Vi har ännu inte förstaslagsförmåga.
Ni kan utplåna oss, men vi kan inte utplåna er.
Men det bekymrar inte politbyrån.
Tror du att det i slutändan stoppar Chrusjtjov från att gå för långt?
- Du måste upp om några timmar. - Jag är okej.
Nej, han har rätt. Vi kan avsluta det här i morgon kväll.
Och en sista sak... Vi behöver prata om Greville.
Oroa dig inte. Du behöver inte jobba med honom mer.
- Nej. - Det var Penkovskijs idé.
Du är perfekt, civilist, så KGB bryr sig inte. Du reser ändå till Moskva.
- Du vet ingenting, du är bara kurir. - Bara kurir? För ryska hemlig...
Herregud, jag kan inte fatta att ni menar allvar.
Vi diskuterade det med Penkovskij. Vi tror att risken är minimal.
- Och vi betalar dig. - Jag tjänar mina egna pengar, tack.
Jag har fru och barn. Har nån av er familj?
Nej, det är inget ni får berätta. Inte mycket ni kan berätta för mig.
Eller hur, Helen? - James?
Vi tar risker när det är nödvändigt och det här är rysligt nödvändigt.
Då föreslår jag att ni hittar nån som passar för det.
Jag har gjort allt jag kan för er.
Fyraminutersvarningen. Den hjälper inte dig.
Fyraminutersvarningen innan en rysk kärnvapenrobot når Storbritannien.
Är det det allt har handlat om? Kärnvapenkrig? Kom igen!
Här är ditt problem:
Ditt hus är tolv minuter i bil från ditt jobb. Tio om du skyndar dig.
Du är ändå ute och träffar kunder och hinner inte hem till Sheila.
Andrews skola ligger nio minuter från ert hus, 15 från ditt kontor.
Han förs ner till skolans källare.
Jag kollade ritningen. Det är ett uselt radiaksäkert skyddsrum.
Din källare också. Bara myndigheterna har hyfsade skyddsrum.
Vad gör du?
Du kan i fyra minuter försöka ringa Sheila, men du kommer inte fram.
Eller så kan du tänka på hur du kunde ha hjälpt till att förhindra det.
Men det gjorde du inte.
Och då är det slut.
Hur vågar du?
Det är mycket bättre för oss om han inte gör det.
Han gör det.
Jag öppnar!
- God kväll. - Välkommen. Stig in.
God kväll.
Vodka? Härligt. Jag sa till Greville att vi drack på tok för lite i går.
- Tack. Stig in, vet jag. - Tack.
- Det här är till Andrew. - Så vänligt. Tack.
Den här vägen.
Pappa berättade för mig om Moskva. Hur är det i resten av Ryssland?
Det är väldigt vackert, särskilt där jag kommer ifrån.
Många träd, mycket himmel.
Man känner sig... väldigt ensam.
- Men på ett bra sätt. - Jag skulle vilja se det.
Men din regering vill ju så klart inte ha utlänningar som vandrar runt.
Hatar ryssarna oss verkligen så mycket?
Jag tror att de vill att våra barn ska vara lite artigare, Andrew.
Våra politiker hatar era politiker. Och era hatar våra. Glöm inte det.
Men folket, din far och jag, vi gör affärer.
Vi umgås, jag träffar hans familj.
Vi är måhända bara två människor, men det är så här saker förändras.
- Om jag åker fast då? - Det gör du inte.
Det vet du inte! De skulle avrätta mig, inte sant?
Inte om de tror att du bara är kurir. Du hålls då i förvar för utväxling.
Hur länge?
- Ett par år. - Ett par års ruttnande i ett läger?
De kommer inte att ta oss. KGB kommer inte att ha en aning.
Lyssna. Jag är bättre på det här än de.
Okej. Men det är inte jag.
Ditt arbete är ren illusion. Du lägger band på dina känslor.
Jag såg dig göra det i Moskva. Du gjorde det i kväll.
- Det är verkligen inte samma sak. - Om vi åker fast så avrättar de mig.
Hemskt ledsen, men det är ditt val.
Så säker är jag på att du klarar det. Jag satsar mitt liv på det.
- Hur kan jag förklara det för Sheila? - Hon får inte veta sanningen.
- För att skydda henne och dig. - Kan jag inte säga nåt till henne?
Vad har du sagt till din fru?
För du vet vad hon hade sagt. 'Gör det inte!' Visst har jag rätt?
Sheila är inte dum.
Och jag har tidigare gett henne skäl till att inte lita på mig helt.
Då måste du ljuga bättre.
Det finns bra lögner. Ibland är en lögn en gåva-
-en kärleksgärning. Jag beklagar att det måste vara du.
Men, Greville... Det måste vara du.
I Moskva måste du hela tiden följa konstens regler.
- Ni har ett ord för det. - Hantverket.
Du måste följa hantverket. Anta att alla du möter är KBG.
Kypare, hotellpersonal, min chaufför - alla.
Även om de inte är KGB-officerare så rapporterar de till KGB.
Varje ryss är ett statens öga. Anta att alla rum är avlyssnade.
- Även på vår ambassad. - Särskilt på er ambassad.
Fast vår ambassad blir ett bra skydd i händelse av... komplikationer.
KGB använder läppläsare också. Du ser inte på dem vilka de är.
Så diskutera aldrig nåt känsligt om inte jag för det på tal.
- Hur är det med din familj? - Mycket bra, tack. Och din?
Vi kommer att ses oftare.
För att undgå kollegors misstankar är du min rekryterade 'källa'.
Du ger överste Penkovskij material om stålverk, industrier och sånt.
Inte sekretessbelagt, men svårt att få tag på.
Tror de att jag skulle göra det?
Ja. Du är en girig kapitalist. Du vill landa fler avtal.
Från och med nu säljer du bara en sak varje gång du är i Moska:
Tanken att du är en vanlig affärsman-
-och bara en vanlig affärsman.
Jag hoppas att detta blir det första av många. Tusen tack.
- För er hälsa och för bra affärer. - Jag bör köra er till flygplatsen.
Har du några frågor?
Jag måste veta en sak.
Om nåt händer mig måste ni sörja för min fru och min son.
Jag ger dig mitt ord. Och jag talar å statens vägnar.
Mr Wynne är min kommittés gäst. Låt honom passera.
Tack, Alex.
- Jösses! Var kom det där ifrån? - Jag har saknat dig.
- Bara den här gången? - Nej, varenda gång, älskling.
De rustar för krig.
Det här är fenomenalt. Ironbark är äkta vara.
Det här blev precis den största grejen på Sovjetbyrån.
Om jag låter dig fortsätta med det, kommer jag att få ångra mig?
Nej, sir.
Fan. Det är nästan värt allt tjafs med att jobba med britterna.
Hur är det med de idioterna?
De är bra. Jag måste bara få dem att tro att de bestämmer.
'Det är en enorm ära. Jag lär mig oerhört mycket.'
Trots ökade spänningar mellan USA och Sovjet-
-var det i morse fri passage mellan Öst-och Västberlin.
Men i natt har kommuniststyret utan förvarning stängt av staden.
President Kennedy lovade då att öka den amerikanska militära närvaron-
-i ett samtal med general Clay som är stationerad i Berlin.
ÖSTTYSKARNA STÄNGER GRÄNSEN
Greville, tror du att det är säkert att fortsätta resa till Moskva?
Javisst. Det är ingen fara.
- Trots allt det här? - Det är i Berlin. Långt från Moskva.
Ja, jag vet var Berlin ligger och att ryssarna och amerikanerna...
Snälla du, låt mig få sköta mina affärer.
I dag i Arktis provsprängde Sovjet sin Tsarbomb i ett lyckat test.
Med sin sprängkraft på 50 megaton-
-är det den största vätebomb som någonsin har sprängts.
- Jag har siffrorna ni bad om. - Tackar. Det är till stor hjälp.
I dag lever varenda jordbo-
-varenda man, kvinna och barn-
-under ett nukleärt damoklessvärd-
-som hänger i den tunnaste av trådar-
-som kan kapas när som helst-
-av en slump, av en felberäkning eller på grund av vansinne.
Krigets vapen måste avskaffas innan de avskaffar oss.
Har du nånting till mig?
I morgon.
- Andrew. - Ja?
Var är regnrockarna?
Ja, just det. Förlåt.
- Det är okej. Prognosen säger sol. - Nej. Tänk om prognosen har fel.
- Tänk om det regnar. - Då stannar vi i tältet.
- Vi kan läsa böcker. Det blir mysigt. - Jag bad dig att packa regnrockarna.
- Varför gjorde du inte det? - Vill du börja vår semester så här?
- Jag... glömde det. - Du glömde det? Helt makalöst!
Jag har en son som är för dum för att komma ihåg nåt så enkelt som...
Din pappa menade inte det där.
Ska vi börja om?
- Är han okej? - Han sover. Det är ett gott tecken.
Här.
- Klarar du dig då? - Ja då.
Jag behövde verkligen semester. Bra idé. Jag är glad att vi åkte hit.
Det är inte bara i kväll. Du har varit så annorlunda på sistone.
Greville, vad händer?
Jag ville inte säga det, för jag...
Jag ville inte dra in dig i det.
Det är företaget. Vi har det lite svårt just nu.
Det låter väl logiskt? Män och pengar?
Colin blev nästan galen i fjol när hans jobb verkade lite osäkert.
Jag önskar att det var logiskt, men det är inte bara det, det är allt.
Han tränar hela tiden och han har blivit så... energisk i sängen.
Det låter ju hemskt...!
Stackars dig.
Förlåt mig. Jag borde inte skämta.
Greville har varit otrogen förut. Därmed inte sagt att han är det nu.
Varför är han så hemlighetsfull mot mig? Och defensiv?
Och det är alltid värre när han kommer hem från Moskva.
Det var då det började. Moskva.
Det vore kanske bättre om du slapp resa så mycket.
- Bättre för vår familj. - Det är viktigt, vi behöver pengarna.
Vi har förnyat klubbmedlemskapet och nu ska vi på en lyxkrog.
Vad ska jag svara på det? Jag jobbar ju för att vi ska kunna leva gott.
Greville, jag ber dig som din hustru att sluta åka till Moskva.
Jag vet vad du tror. Det finns ingen annan, jag svär.
Jag förlät dig då, men jag sa inte att jag gör det igen.
Hej, Nina. Väldigt roligt att träffa dig.
Hon har aldrig sett en utlänning förut.
Min fru ber om ursäkt. Vi kan inte bjuda dig på middag.
Ta med sig en utlänning hem... Det gör man bara inte.
Det är okej. Jag förstår precis.
- Du har en jättefin familj. - Tack.
Alex, när tror du att du är redo att hoppa av?
Det är bäst om vi inte pratar om det. Är det nåt som är galet?
Bara lite problem hemma.
En dag kan du säga till Sheila vad du har gjort och då blir hon så stolt.
- Det kan vara lite för sent. - Vera kämpar också med mitt jobb.
Men din fru gifte sig med en soldat. Min gifte sig med en säljare.
Vet du varför min regering inte låter dig resa utanför Moskva?
De vill dölja lidandet.
I städerna är livet okej, men på landet, där jag är ifrån...
Jag vill inte ge Nina det livet. Jag vill att hon är fri från staten.
En dag, om vårt arbete lyckas, när jag känner att faran är över-
-då hoppar jag av. Jag ska ta min familj till Montana.
Jag har sett bilder därifrån. Det är vackert. Som där jag växte upp.
Jag blir kanske en cowboy.
Du som cowboy? Det skulle jag vilja se.
Ja. Du måste komma och hälsa på med din familj.
- Det hade jag tyckt mycket om. - Jag hade också tyckt om det.
Kör till. Då gör jag det.
- Sir? - Tack så mycket.
Vad har ni?
Jag ser hänvisningar till många nya underrättelser från Sovjetbyrån.
- Kommer ni åt nåt av det? - Nej, det är över min behörighet.
Men jag tror inte det är uppsnappat. Det känns som att de kan ha en källa.
Kuba har inte varit mödan värd.
Det är vårt enda fotfäste i Latinamerika.
Men det är för isolerat. Vi kan inte expandera därifrån.
Det är en svag punkt för oss.
Jag håller med. Så är det, men...
Men vi kan ju vända på situationen, kamrater-
-så att det blir amerikanernas svaga punkt.
Jag kan inte tro att de försöker smyga in kärnvapen på vår bakgård.
Det vore som en krigsförklaring. Inte ens Chrusjtjov är så galen.
Ironbark hade inte haft sitt jobb om han eller hon var en idiot.
Jag hoppas vi tar det här på allvar.
Fortsätt jobba med det. Utnyttja varenda kubansk källa som vi har.
- Lycklig resa. - Tack, Alex.
Rysk-engelsk ordbok
Överste?
Ursäkta, er sekreterare är ute. Oleg Gribanov, KGB. Har ni tid?
Självklart, stig in.
Det är en ära att äntligen få träffa er.
Jag känner män som tjänstgjorde under er i Kiev.
De säger att de har er att tacka för att de lever.
Jag tänkte...
att ni kanske kommer ihåg de här från Ankara?
Kontraband, jag vet, men...
BRITTISKA AMBASSADEN
Vi är nyfikna på Greville Wynne.
Har ni märkt nåt ovanligt med honom? Beteende? Umgänge?
Inget oroande. Annars hade jag nämnt det i mina rapporter.
Ja, jag läste dem väldigt noga.
Men nu när jag berättar för er att vi undersöker honom-
-kommer ni att tänka på nåt då?
Han har kommit till Moskva länge. Varför denna oro nu?
För att han har kommit till Moskva länge.
Han träffar många tjänstemän och besöker många platser.
Med tiden väcker detta frågor.
Att döma av vad jag har sett är Wynne bara intresserad av att tjäna pengar.
Men jag ska se till att iaktta honom ännu noggrannare.
Tack, överste. Jag ska inte uppta mer av er tid.
- Tack för att ni varnade mig. - Jag lämnar cigaretterna till er.
Jag skickar en hel limpa till er.
Ironbark gav oss kamouflageprofiler på olika robotar så vi ser skillnad.
Så fort vi får lite U-2-bilder vet vi om Kuba har kärnvapen eller ej.
Och om ryssarnas robotar kan nå fastlands-USA för första gången.
- Kan de få upp en U-2:a i luften? - Så här års är det för molnigt.
Fram till oktober är du allt jag har.
- De hade sökt igenom mitt hotellrum. - Men de hittade inget?
- Då hade han inte varit här. - Han är fortfarande utom fara.
Det kan ha varit en rutinkontroll som han klarade.
- Det avgör saken. Vi återkallar er. - Penkovskij då?
- Jag kunde inte varna honom. - Vi måste kommunicera på annat vis.
Nej, du förstår inte.
Han är också i fara. Om KGB har kollat mig så kollar de honom också.
- Han kommer till mässan nästa månad? - Ja.
Då är han okej. Om han misstänks så låter de honom inte lämna landet.
Men ni hjälper honom ändå att hoppa av, inte sant?
Han får precis vad han vill. Han har mer än förtjänat sin pension.
Det har du med. Enastående arbete.
Herregud.
Då är det över?
- Men Kuba då? - Oroa dig inte. Försök glömma det.
Uppfattat.
Tack.
Vad i helvete gör du? Stoppar vi Wynne? Nu?
Wynne är brittisk medborgare.
Utfallet av hans gripande skulle bli penibelt för regeringen.
Vi måste få veta vad Penkovskij vet om Kuba.
Just nu inget. Han kommer hit nästa månad. Vi frågar ut honom då.
Oleg! Vad är det?
Hjälp!
Jag avslutar alla konton i Moskva.
- Så jag ska inte dit mer. - Okej.
- Ska jag verkligen inte hjälpa dig? - Jag klarar det själv, tack.
VÄDERPROGNOS MOLNFRITT ÖVER KUBA
Pappa!
Nina.
Kom här.
- Hur mår du? - Mycket bättre.
Doktorn säger att jag har jobbat för mycket. Min kropp vill ha semester.
Jag vill behålla honom här i ett par dar. Han måste vila.
- Sen är han helt återställd. - Tack.
Nina.
Kan jag få prata med din pappa i enrum?
Jag mår bra.
Jag måste berätta nåt för dig.
Vad?
Jag är gravid.
Den här gången känns det som en pojke.
Denna regering har som utlovat noga övervakat-
-den sovjetiska upprustningen på ön Kuba.
I veckan har otvetydiga bevis fastslagit det faktum-
-att en rad offensiva robotramper-
-nu uppförs på den isolerade ön.
Syftet med dessa ramper kan inte vara nåt annat än-
-att ge nukleär slagförmåga mot det västra halvklotet.
Det skall vara vårt lands politik att betrakta varje kärnvapenrobot-
-avfyrad från Kuba mot något land på det västra halvklotet-
-som ett angrepp från Sovjetunionen mot USA-
-som kräver en vedergällningsattack i full skala mot Sovjetunionen.
Jag ber Chrusjtjov att stoppa och avlägsna dessa hemliga...
Ursäkta mig, överste. Jag är Irina från handelsministeriet.
Jag vill prata med er om handelsmässan i London.
Våra förberedelser går mycket bra.
Ministern har beslutat att ni inte behöver närvara.
Skickar vi inte en delegation?
Jo, men ministern anser att ert andra arbete är för viktigt att försumma.
- Han vill att ni stannar i Moskva. - Självklart.
Hälsa ministern att han inte kommer att bli besviken.
Ryssarna är orubbliga, men JFK vägrar att ge vika.
Det är inget vi rår över nu. Vad som helst kan hända.
- Telegram. - Tackar.
Det måste vara dags att få ut honom nu.
- Vi kan inte få ut honom. - Självklart kan ni det.
Vad menade ni då när ni sa att ni skulle hjälpa honom att hoppa av?
Från Östtyskland via Berlin, ja. Men aldrig direkt från Moskva.
- Men ni är MI6 och CIA! - Vi kommer inte nära Penkovskij nu.
Vi kan inte samordna eller planera. Vi måste föra bort familjen på gatan.
- Det vore en katastrof. - Om de inte låter honom resa ut då?
Det var min idé att sätta in dig. Det skulle jag inte ha gjort. Förlåt.
Vad då? Är det allt?
Ni överger honom och låter KGB mörda honom när de får tid?
Om det var tvärtom så skulle Penkovskij överge dig.
- Nej, det skulle han inte. - Han är proffs. Vi använder folk.
Han skulle göra det jag gör nu. Gå vidare, åk hem.
Åk hem till din familj.
- Ni har fel. - Va?
Ni är experter på spionage, men inte på Penkovskij. Jag känner honom.
Han skulle aldrig lämna mig att dö och jag lämnar inte honom.
- Det är tyvärr inte ditt beslut. - Penkovskij måste invigas i planen.
Men det finns en lösning.
Jag. Jag kan berätta för honom.
- Om jag åker tillbaka till Moskva. - Skulle du göra det?
- Ja. - Nej. För han är inte helt galen.
Jag kan frivilligt hämta ut er bästa källa till sovjetiska underrättelser-
-när Ryssland och USA står på randen till kärnvapenkrig.
Du säger att ni använder folk. För guds skull, använd mig.
- Åker du till Moskva följer jag med. - Hon har diplomatisk immunitet.
- Hon tycker att du är en idiot. - Jag gör allt för att få ut er båda.
Jag säger ju till dig - gör det inte!
Jag visste inte att du skulle...
Jag har bara ett sista konto att avsluta. Sen är jag klar.
- Verkligen. - Självklart. Ja.
Och var sover du i natt?
På hotell tror jag vore bäst.
- Alex. - Greville.
Hej. Jag är Karen Tucker, den nya pressattachén.
De våra tar båt från Finland till Sosnovij Bor. Sämre bevakning där.
De hämtar familjen Penkovskij och skeppar över dem.
Ta skåpbilen och avled KGB när vi lämnar ambassaden. Okej?
Om vi bara får ut familjen Penkovskij från Moskva så bör vi klara oss.
Du kommer att klara det fint.
Stort antal medlemsregeringar i Förenta nationerna-
-riktar en brådskande vädjan till er i det nuvarande kritiska läget.
I den internationella fredens och säkerhetens intresse-
-ska alla parter avhålla sig från varje handling-
-som kan försämra läget och föra med sig risken för krig.
Vi förklarar nu vad ni ska göra om larmet går när ni är hemma.
Ni måste genast söka skydd. Skicka era barn till skyddsrummet.
Stäng sedan av el och gas vid mätarna.
Förnekar ni, ambassadör Zorin-
-att Sovjetunionen har byggt baser för medeldistansrobotar på Kuba?
Ja eller nej?
Jag står inte inför rätta i USA och vill därför inte...
Jag presenterar även bevisen som ni alla kan granska fritt.
Det visar tre förstorade foton av en robotbas av samma typ-
-i San Cristobal-området.
De förstorade fotona visar tydligt sex robotar och tre robotramper.
Och det är bara ett exempel...
Han är redo
Bravo!
28 OKTOBER 1962
Jag har det lugnt i dag. Jag kommer hem efter lunch.
- Vi kan göra nåt roligt. Vill du det? - Ja, pappa.
Kan du ta på den röda klänningen för min skull?
Kennedy har skickat erbjudandet. Om ryssarna avlägsnar kärnvapnen-
-förklarar JFK officiellt att USA drar sig tillbaka.
- Tror du att de går med på det? - Jag vet faktiskt inte.
Lycka till.
God morgon.
- Kan jag köra er till flygplatsen? - Det vore perfekt. Tack.
- Polis! - Stopp! Ni får inte gå in dit!
Låt honom passera.
Stanna!
- Stanna! - Kör!
Er flygning har försenats av tekniska orsaker. Vi beklagar.
Ursäkta. Vad sa de?
- De sa att de beklagar förseningen. - Tack.
Vera!
Vi måste iväg.
Upp mot väggen!
- Sluta! - Jag har diplomatstatus.
Sätt er, överste.
Oleg, vad är det som händer?
- Säg det till henne. - Hon vet inget. Det ser ni ju.
Säg till er familj varför vi är här.
Jag är en förrädare. Jag har svikit revolutionen.
Jag är hemskt ledsen.
Jag trodde på er så länge.
Jag försvarade er i Kreml. Och nu det här?
- När fick ni veta det? - Först när jag lät förgifta er.
När ni låg på sjukhus hittade vi ert gömställe och började övervaka det.
Vi såg era planer i går kväll och gick in i morse för en närmare titt.
Och nu är spelet förlorat.
Jag svär. Min familj visste inget.
Vi ska diskutera er familj senare.
Nu går vi.
- Pappa! - Nina!
Ursäkta. Jag förstår inte.
Han sa: 'Följ med oss, mr Wynne.'
- Vad händer? Jag förstår inte. - Mr Wynne. Snälla ni.
Sovjetunionen har förklarat er som persona non grata.
Ni beordras härmed att lämna landet inom 24 timmar.
Klä av er!
En. Två. Tre.
Tack.
Du hade rätt.
Du hade också rätt.
Vi var tvungna att försöka.
Mrs Wynne? Jag är James Dobbing från kommerskollegium. Får vi komma in?
- Herregud! - Det är absurt, så klart.
UD jobbar hårt med att lösa det, men det är ett känsligt läge.
Oleg Penkovskij har också gripits.
Ryssarna hävdar att Greville var inblandad i nåt slags... ja, spionage.
UD hör snart av sig och innan det är löst sörjer staten för er och er son.
- Det är sant, eller hur? - Vad är sant?
Att Greville jobbade med Penkovskij, som de säger. Kan jag ringa Greville?
Jag måste be honom om ursäkt.
Jag trodde att han var... Herregud, jag har varit så dum.
- Mamma? - Gå till ditt rum.
- Vilka är de? - Gå till ditt rum!
Jag är din fars vän. Du har en fin trofésamling, sa han. Får jag se den?
Andrew, snälla du, det är okej.
Säg inte att det inte är sant. Jag känner min man.
Jag vet att han har spelat teater.
Säg inte att det inte är sant.
Det finns saker som jag inte kan säga till er.
Jag kan berätta att er man är en otroligt modig man.
Och han behöver er nu. Han behöver er hjälp, mrs Wynne.
När ryssarna väl inser att Greville är oskyldig-
-kan er regering hämta hem honom välbehållen, så småningom.
Men om ryssarna beslutar-
-att Greville faktiskt är nån slags spion...
Jag är hemskt ledsen.
Så när ni pratar med nån, det betyder er familj-
-era vänner, Andrew och särskilt pressen-
-så måste ni säga till dem att inget av detta kan vara sant.
Ni måste vara väldigt övertygande.
Kan ni göra det?
Kan ni göra det för Greville?
Jag kan inte föreställa mig vad Penkovskij kan ha erkänt.
Jag är ledsen. Jag vet inte vad det är.
Vi vet allt. Vi vet att Penkovskij gav er paket att ta med till väst.
- Ja, några gånger. - Då erkänner ni.
Erkänner vad? Jag vet inte med mig att jag gjorde nåt fel.
Tycker ni inte att det var fel att stjäla sovjetiska hemligheter?
Om det var det som pågick, så visste jag inte det.
Jag frågade honom aldrig vad det var i paketen. Det angick inte mig.
- Vem gav ni paketen till? - Det var olika adresser i London.
Jag tänkte aldrig mer på det.
Mr Wynne, ni begär att jag ska tro att ni är väldigt, väldigt dum.
Ja, i er värld är jag väl det, men jag är bara en säljare.
Jag vill att mina kunder ska tycka om mig.
Om det krävde att jag behövde göra en tjänst då och då-
-så såg jag inte hur det kunde skada.
Hej!
Det är så himla snällt av dig.
Jag önskar jag kunde bjuda in dig, men jag är mitt uppe i tjugo saker.
Nej då, det är okej. Jag är så glad att se att du mår bra.
- Det var länge sen. Vi var oroliga. - Hälsa alla från mig.
- Jag såg den löjliga artikeln i Mail. - Det är absurt.
Du tror väl inte det kan vara sant, det som de säger om Greville?
Var inte löjlig. Hur skulle Greville nånsin kunna spionera på ryssarna?
Han kunde inte ens dölja sin affär för mig. Det här var så rart av dig.
Vi får dricka te. Jag hör av mig. Tack.
Hej då.
I åratal har amerikanerna haft sina kärnvapenrobotar i Turkiet-
-riktade rakt mot oss.
Och hur vågarvi placera robotar på Kuba?
- Är det rättvist? - Jag vet inte.
Inser du att ditt land har lämnat dig här för att dö?
Nej, jag tror inte att det är sant.
Varför?
Varför? Varför i Guds namn?
Vad har jag gjort? Jag gjorde ingenting!
Vad för slags människor är ni? Ni är ena jävla odjur!
SEX MÅNADER SENARE
Rör inte varandra. Sätt er.
Sitt!
Herregud, älskling.
Jag vet, jag har varit sjuk, men jag är på bättringsvägen nu.
Och det här kommer att hjälpa.
Det kommer att hjälpa väldigt mycket.
- Vad fan gör ni med honom? - Det är inte riktigt så.
De har varit tämligen respektfulla med tanke på omständigheterna.
Du får inte klandra dem. Verkligen, det får du inte.
Det du går igenom... Det är så orättvist.
Förlåt för det som hände. Jag känner mig usel för att jag tvivlade på mig.
Nej, det kunde inte hjälpas.
Jag är så glad att du är här. Jag har saknat er båda...
väldigt mycket.
UD sa att det är ett mycket bra tecken att jag får besöka dig.
De säger att det kan ta lite mer tid att få hem dig.
Eftersom ryssarna gav vika om Kuba så är de väldigt envisa nu.
- Vad hände på Kuba? - De tog bort robotarna. Det är...
Inget mer om det här!
Och vi kämpar hårt.
Det kan ta...
Det kan ta ett år till eller... eller två.
Berätta om nåt hemifrån. Säg vad jag har att se fram emot.
Trädgården samarbetar lite, äntligen.
Och vi får tomater i år.
Och Andrew klarade sina matteprov på nåt sätt.
Du hade varit stolt.
- Hur mår du? - Jag...
Jag mår bra. Verkligen, jag...
Om du kan vara stark nog för det här...
När du kommer hem...
hoppas jag att vi kan börja om.
Jag var väldigt dum. Förlåt mig.
Men du ska veta att varje ögonblick som jag har varit här-
-så har jag bara tänkt på hur jag ska komma hem till dig.
- Verkligen. - Jag vet.
Jag ska göra det.
Det ska jag.
Frågan är vem.
Vi kan inte skicka nån av verkligt värde.
Inte för Wynne.
Var Wynne inte värd nåt? Vi lever allihop, inte sant?
Han menar att han inte är officer.
Om vi erbjuder en av deras officerer så sänder vi fel budskap om Wynne.
Om ni låter Wynne dö där borta, och han dör mycket fortare än ni tror-
-så kommer ingen att lita på att MI6 skyddar dem nånsin igen.
Du känner skuld. Jag vet.
Men du gjorde ditt jobb. Och Wynne är vår landsman, Emily.
Jag lovar. Vi får hem honom.
Om du tror att Penkovskij kommer att skydda dig-
-så har du för höga tankar om honom.
Han förrådde sitt land.
Sin familj. Varför inte dig?
Det är 'rädde sig den som kan', ja?
Alex.
Jag har inte sett en spegel på länge.
Jag vill tro att jag är den jag var.
Låtsas att jag är det.
Jag var osäker på om jag skulle få se dig igen.
Jag beklagar verkligen att du är här, Greville.
Jag hoppas att du kan förlåta mig för det här.
Och för det jag tvingades göra.
Vad tvingades du att göra?
Jag förteg det...
så länge jag kunde.
Men jag var tvungen att skydda min familj, Greville.
För att rädda dem var jag tvungen att berätta sanningen för KGB.
Hela sanningen.
Jag sa till dem att jag gav dig bilder-
-som hjälpte amerikanerna att hitta robotar på Kuba.
Självklart sa jag också till dem att du inte visste-
-vad som fanns i paketen som jag gav dig.
Greville...
Jag trodde att jag kunde göra världen säkrare.
Men jag misslyckades.
Allt det här...
att jag svek mitt land, mitt folk, det var förgäves.
Alex.
Givetvis förlåter jag dig.
Jag måste också värna om min familj.
Det blir lättare nu när jag vet att det inte blir ett kärnvapenkrig-
-för att Chrusjtjov drog tillbaka sina robotar.
Tack vare dig. Tack vare dig.
Du gjorde det. Du gjorde det, Alex. Du gjorde det.
Du! Du gjorde det! Tack vare dig, Alex!
Du gjorde det!
ETT ÅR SENARE
Den 22 april 1964 frigavs Greville Wynne-
-i utbyte mot den sovjetiske spionen Konon Molodij.
Vi är kanske bara två människor.
Men det är så här saker förändras.
Pappa? Var är du?
Greville Wynne återupptog sin karriär som affärsman. Han somnade in 1990.
Oleg Penkovskij avrättades och begravdes i en omärkt grav.
Hans fru och barn tilläts leva ett stillsamt liv i Moskva.
Wynne och Penkovskij smugglade ut över 5 000 topphemliga dokument.
Penkovskij anses vara-
-den mest värdefulla sovjetiska källa som väst någonsin har rekryterat.
Kort efter Kubakrisens slut upprättades en het telefonlinje-
-mellan Vita huset och Kreml för att förhindra en kärnvapenkatastrof.
Mr Wynne, nyss talade ni med er fru. Vilka ord sa ni först till varandra?
Vi var båda ganska mållösa. Inga ord sas på en stund.
Har ni nån föreställning om vad ni ska göra i framtiden?
Jag vill återgå till mina vanliga affärsaktiviteter så fort jag kan.
Blir det för samma företag?
- I mitt eget företag. - Kommer ni att resa i Östeuropa igen?
Det är en fråga som jag inte kan besvara i dag.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB