I dag skal vi foregive at være træer.
Vi skal være høje, skønne træer-
-med meget lange grene og frodige blade. Rejs jer op.
- Hvad er det for en lyd? - Vind.
Vind.
Og pludselig... kommer der et uvejr.
- Hej! - Hvordan går husjagten?
- Det trækker lidt ud. - Slå til nu. Priserne stiger.
- Vi besøger en mægler i dag. - Gå ikke bagud af dansen, Gemma.
Hvem gjorde det ved fugleungerne?
Det ved jeg ikke. En gøg, måske.
- Hvorfor? - Fordi den havde brug for en rede.
Hvorfor laver den ikke sin egen rede?
Sådan er det bare i naturen.
Jeg kan ikke lide det. Det er forfærdeligt.
- Ja... Men ikke altid. - Molly!
- Farvel, miss Pierce. - Farvel.
Hej, lille dame. Kom lidt nærmere.
Kom. Mr Træ vil lære dig at kende.
Sådan, ja. Av!
Av! Av, av, av, min bark.
- Hej. - Hej.
- Er jeg god til trælegen? - Ret middelmådig.
De stakler. Det er ondt.
Sådan.
- Vis respekt. - Var det dig?
- Nej! Jeg er professionel. - Særling.
Men professionel.
Jeg skaffer min egen bil. En stor, beskidt gartnerbil.
- Det lyder herligt. - Ja.
- Skifter du T-shirt? - Hvad?
- Mener du det? - Ja. Du stinker.
- De dømmer mig. Især din mor. - Hun er der aldrig.
- Nej, altid. - Hun kom med lejligheden.
Hej. Vi leder bare... efter noget...
- Og du hedder? - Gemma. Det er min kæreste Tom.
Hvad så?
Gemma og Tom. Herligt at møde jer.
I lige måde, Martin.
Yonder er et vidunderligt område.
Roligt og praktisk. Det dækker alle ens behov.
Og priserne... Intet under, at husene sælger som varmt brød.
Jeg ved, hvad I tænker.
Forstaden? Men Yonder er mere end det, I ser her.
Alle mulige slags herlige mennesker flytter ind.
Det bliver et mangfoldigt miljø, anderledes, en blanding.
- Hvor ligger det? - Tæt nok på.
Og langt nok væk. Den helt rigtige afstand.
Vi kan køre derud. Har I en bil?
- Desværre... - Ja. Den holder udenfor.
Jeg henter mine nøgler. I kan køre efter mig.
Vi kan booke en aftale senere, hvis I ønsker det.
Men husene bliver sikkert snart solgt.
Det er ikke lige det, vi leder efter.
- Men det er vel værd... - At kigge?
Godt. Så er vi enige.
Martin, du er en sær og overbevisende fyr.
- Klar? - Klar.
Godt. Så er det nu.
YONDER - DU ER HJEMME NU KVALITETSHJEM FOR EVIGT
Godt.
Skal vi få det her overstået?
- Velkommen til Yonder. - Tak.
Nummer ni.
Mange huse hævdes at være ideelle, men disse er virkelig ideelle.
Kig jer omkring.
- Varmt. - Det er...
Dagligstuen. Et rum til dagligdagen.
Minder skabes i det rumlige område mellem disse vægge.
Kom!
Det er fint. Jeg elsker den enkle farveskala...
- En velkomstdrink? - Jeg kører.
- Et jordbær? - Nej, tak. Jeg kører.
Blåt til en dreng. I har tænkt på det hele.
Nummer ni er et hus til resten af livet.
Et miljø til en ung familie.
- Har I børn? - Nej. Ikke endnu.
"Nej. Ikke endnu."
- Det store soveværelse. - Ja...
Følg med mig ud i haven. Et fristed i naturen.
Der er fint her. Hvis man vil bo her... Der er plads.
Hvornår flytter folk ind?
Martin?
- Hallo? - Hallo?
Hans bil er væk.
- Hans bil er væk. - Godt. Lad os komme væk.
Godt.
Farvel.
- Han var virkelig underlig. - Ja. Vent. Det er den forkerte vej.
- Det var her, vi kom ind. - Nej. Var det?
Ja.
- Vent. - Skulle jeg have drejet der?
Lad os se, hvad der er her.
- Ni igen? Kører vi i cirkler? - Hvad fanden?
Lod vi døren stå åben?
Hvordan kan vi...?
Skal jeg køre?
- Nej. Jeg klarer den. - Jeg tror, vi kører i cirkler.
Tom.
- Jeg kører. - Hvad?
Hvilken forskel gør det?
- Lad mig prøve. - Prøve? Vil du prøve bilen?
- Er du seks år gammel? - Ja. Flyt dig nu.
Som du ønsker.
Jeg lader dig prøve den. Du kan prøvekøre bilen.
Så kører vi.
- Har du din mobil? - Ja.
- Har du noget? - Nej. Der er intet signal.
Tom... Forbandede nummer ni igen.
Det her kan rende mig.
- Ikke i min bil. - Jeg ruller ned.
- Du er sådan en nar. - Jeg er stresset.
Sådan. Lad os køre. Tak.
Hvorfor ser vi nummer ni igen? Der er ikke en eneste bil her.
- Jeg kan ikke klare flere rækkehuse. - Det er umuligt!
Han er kørt ud et sted. Der må være en vej ud. Tom!
- Vælg et sving. Ikke venstre. - Drej til venstre.
- Jeg ved, hvad jeg laver. - Det er femte gang.
Det fortsætter bare.
Den er tom.
Du godeste.
Hallo?
Lad os gå indenfor.
De smager ikke af noget.
Jeg har aldrig hørt sådan en tavshed.
Nej.
Kom.
Hold stigen.
Forsigtig.
Hvad ser du?
Tom? Hvad ser du?
Vi bør måske følge solen.
Vi går gennem haver og over hegn. Det, der skal til.
Vi skal nok komme væk herfra.
Klarer du den?
Ja.
Jeg er nødt til at standse.
Tom, der er et lys. Et lys!
- Lort. - Hallo?
Hallo?
Hvad sker der?
Hvad helvede?
Kom tilbage!
- Hvad laver du? - Sender et røgsignal.
Du godeste...!
OPFOSTR BARNET BLIV FRIE
Det er en dreng.
HJÆLP
Der må være nogen, der kigger. Der må findes en vej ud.
Havde du ikke sagt nej til de andre huse, var vi ikke havnet her!
Er det min skyld? Hvordan det, Tom?
Undskyld. Jeg bliver skør her.
Maden giver mig kvalme.
- Din modbydelige mutant. - Mål mig. Mål mig, mål mig!
98. DAG
- Er jeg større i dag? - Ja. Du er større i dag.
- Jeg vokser hurtigere end en hund. - Ja. Det gør du.
- Hvad er en hund? - Det har vi forklaret.
- Vuf, vuf, vuf! - Ja. Vuf, vuf, vuf.
- Bliver du overvældet igen, mor? - Jeg er ikke din mor.
Hvem er min mor?
- Det ved kun Gud. - Det ved kun hund. Vuf, vuf!
Mums!
Hvorfor gør vi det? De kommer aldrig, når vi vil knuse hjernen på dem.
- Det er meningsløst. - Som vores SOS, når der ikke er fly.
Ja.
Iagttager...
- Den dreng iagttager hele tiden. - Det der er ikke en dreng.
Kaffe?
Ja, tak.
Det er meningsløst. Det er bare underlig jord.
Kassen er væk.
Flyttede du kassen? Fortæl mig det.
Hvor er rødderne? Hvor er det hele?
Den er væk. Jeg stod lige her. Jeg kiggede på vejen. Tom.
- Tom. Hold op! - Jeg beder dig, Gemma. Lad mig grave.
Det her er noget, jeg kan gøre.
Du har gravet hele dagen.
- Hele dagen, Tom. - Ja.
Hvorfor?
Der må findes en bund.
- Det må føre et sted hen. - Hvor?
Jeg ved det ikke.
Til Australien!
Måske.
- Eller helvede. - Nej. Der er vi allerede.
- Jeg går ud igen. - Vent på mig. Jeg følger med.
- Vi har kun en spade. - Jeg kan bruge hakken.
Det løsner sig i klumper nu, men tak.
Der lugter i bilen.
Ikke slemt, men det er en rigtig lugt.
- Har du bemærket det? - Ja. Jeg kan lide den. Jeg har...
Jeg har indåndet den og foregivet at være hjemme.
Batteriet virker stadig!
Tom!
Tom, klarer du den?
Tom!
Klarer du den?
Lad mig se.
Klarer du den?
Vi kan ikke være sammen hele tiden. Nogle gange vil man være alene.
Forstår du det?
Ikke være sammen hele tiden?
Glem det.
Godnat, mor.
Jeg er ikke din mor.
Hvad fanden?
Hvad vil du have? Vi har fodret dig. Hvad vil du have?
Du godeste. Sig, hvad du vil have.
Hold kæft. Hold kæft!
Gemma, lad mig grave. Det her er noget, jeg kan gøre.
- Du er så ækel. - Jeg beder dig, Gemma!
- Ved du det? - Lad mig grave!
Du er så forbandet ækel!
Undskyld.
Det er i orden.
Jeg er forbandet ækel, vidste I det? Jeg er forbandet ækel.
- Har du tænkt dig at grave i dag? - Ja. Det vil jeg tro.
- Føler du, at det går fremad? - Ja.
Jeg vil vende tilbage til det. Tak.
- Vuf, vuf, vuf! - Gå i seng. Gå i seng!
- Gå i seng. - Hold op!
Nej!
- Tændt! - Nej!
Hvad skal jeg stille op med ham?
Så siger vi det.
Hvad laver du?
Tom!
Jeg låser det inde og lader det sulte.
- Tom? Tom! - Gemma. Bliv her!
Ind med dig. Sådan!
- Giv mig nøglen. - Nej. Gå ind igen!
Tom. Giv mig nøglen!
Jeg passer ikke på det. Leg ikke med det. Giv det ikke mad.
- Slip mig. - Du opfører dig som dets mor.
Du lægger det i seng og forbyder det at se tv.
Beklager. Jeg lader dig ikke hjælpe det.
Vil de ikke se det dø, henter de det.
Det er op til dem.
Og hvis de ikke kommer?
Skal vi bare sidde her og vente på, at han dør?
Det. "Det", ikke "han".
Hold op med at sige "han".
Hvis det dør, lader de os måske gå.
Hej!
Han gør dig ikke fortræd. Jeg lover det.
Du kan godt komme ud.
Undskyld.
Kan I høre mig? Jeg kan høre jer.
Kan I høre mig?
Jeg kan høre jer!
Han bliver snart træt, og så lægger han sig til at sove.
Du bør også lægge dig til at sove. Drøm lidt.
Hvad er en drøm?
Det er...
Det er billeder, der bevæger sig i ens hoved, som ingen andre kan se.
Jeg har aldrig haft en drøm.
Luk øjnene, og prøv.
I skal dø, hører I mig? Jeg ved, at I er dernede!
Sikken skøn himmel. Det er skønt at bo i et skønt hus-
-omgivet af andre skønne huse.
Du er en gåde.
Du er en gåde, som jeg skal løse.
Jeg er en gåde. Jeg er en gåde!
Kan du se den sky? Hvad ligner den sky?
- En sky. - Ja.
- Kan du se den anden sky? - Ja.
- Hvad ligner den? - En sky.
Ja. En anden sky, der ligner en sky.
Alle skyerne ligner skyer her. Perfekte.
Kvalmende små skyer.
- Kan du lide skyer? - Der, hvor jeg kommer fra...
Der er skyer i alle mulige former.
Nogle ligner ansigter, andre ligner hunde.
- Har du set drengen? - Nej.
- Han er forsvundet. - Det er vi også.
Hallo?
Hvor er du henne?
Hvor har du været henne?
- Hvor var du henne i dag? - Jeg løste en gåde.
- Nå? Hvad afslørede du? - En masse.
- En masse? Såsom hvad? - En masse ting.
- Mødte du nogen, da du løste gåden? - Jeg mødte dig til sidst.
Mødte du andre? Nogen, du aldrig før har mødt?
Hvem?
Det må jeg ikke sige.
Lad os lege en leg. Lad os foregive ting.
Foregiv, at du er mig.
Så siger vi det.
Kan du foregive at være Tom?
Gemma. Bliv her!
- Skal jeg være en hund? - Ja, tak.
Kan du foregive at være andre?
Nogen, du mødte i dag?
Foregiv at være den person.
Bliver du... overvældet igen, mor?
Jeg er ikke din mor!
Bliver du overvældet?
Jeg vil... hjem!
Hvor er du fjollet, mor. Du er hjemme.
REND MIG
- Tak. - Det var så lidt.
Mener du det?
Eller er det sarkasme? Er du sarkastisk?
- Nej. - Men du vil ikke have mig her.
- Jeg var bare høflig. - Hvorfor er du høflig?
Er det frygt?
Sikkert.
- Du skal spise noget. - Jeg kan forsøge.
Tak.
Hvad er der galt?
Hvorfor lod jeg dig ikke dræbe ham, da han var ung?
Fordi du er et godt menneske.
Tak.
Du kan lide at lege denne leg, ikke?
Tom!
Gemma?
Tom!
Gemma?
Tom?
Tom!
Den er låst.
Hallo. Åbn døren!
Luk os ind!
Åbn... Åbn døren. Åbn døren!
Tom?
Tom...
Jeg beder dig. Jeg beder dig.
Du skal hjælpe os. Han bliver sygere og sygere.
Du kan ikke lade ham lide sådan!
Det er måske tid til at løslade ham.
Kan du huske vinden, Gemma?
Inden vi kom.
- Ja... - Vinden var vidunderlig.
Jeg indså ikke, hvor højt jeg elskede den.
Jeg er glad for, at den fyr aldrig kom. Du så så ked ud af det.
Jeg vidste ikke, om det var i orden at gå hen og tale med dig.
Du så så ked ud af det og så sød ud. Jeg kan tilmed huske, hvad jeg sagde.
Du sagde ikke noget. Du... stod bare ved siden af mig.
Lort. Hvor uhyggeligt.
Du sagde, jeg lignede en, der trængte til en drink.
Det gjorde du. Du sagde, at jeg også lignede en, der trængte til en.
Jeg kan ikke huske...
...hvad der skete derefter.
- Vi drak. - Ja.
Vi drak og drak.
Tom?
Tom... Hvad skete der så?
Så...
Jeg må være faldet, for jeg vågnede på din sofa.
Jeg havde solen i øjnene og kunne intet se.
Jeg vidste ikke, hvor jeg var.
Du så ud, som om du kom ud af solen.
Jeg så kun din silhuet.
Da jeg endelig så dig, indså jeg, hvor jeg var henne.
Så talte du til mig.
Hvad sagde jeg?
Du spurgte, om jeg ville have røræg.
- Og? - Det var det.
Ja...
Det var det.
Det føltes, som om jeg var kommet hjem.
Takket være dig...
...er jeg hjemme nu.
Tom?
Hvad er jeg?
Hvad er det her?
Hvad er jeg i det her?
- Du er en mor. - En mor?
Ja. En, der gør sin søn klar til verden.
Hvad gør en mor efter det?
Hun dør.
Læg dig til at sove. Drøm sødt.
Det eneste, vi ville have... var et hjem.
Hvor er du fjollet, mor. Du er hjemme.
Jeg er ikke din forbandede mor.
- Undskyld? - Jeg sagde...
Jeg er ikke din forbandede mor.
Så siger vi det.
YONDER - DU ER HJEMME NU KVALITETSHJEM FOR EVIGT
Martin Speich www.btistudios.com