Prevod i obrada: Admir Destani (Dartanjan)
Bavio sam se svim i svačim.
Uglavnom građevinarstvom.
Temelji. Drenaža.
Iskopavanje, obeležavanje.
Betoniranje, krovišta.
Podovi, popločavanja.
Vodovod, stolarija.
Čak sam i rake kopao. Sve živo.
Zašto si prestao?
Uvek ti neko jaše na leđima.
Nakon nekoliko zima provedenih na gradilištu,
smrzavajući se, presedne ti sve.
Šta je sa hortikulturom? -Voleo sam to da radim.
Radiš na otvorenom. Svaki put različite mušterije,
različite kuće, različiti poslovi.
Pomalo se bavim i kalemarenjem.
Šteta je što su momci sa kojima sam radio bili lenjivci.
Radije bih da radim sam i budem svoj gazda.
Je l' primaš socijalnu pomoć?
Ne, ni slučajno. Ponos me sprečava u tome.
To je ono što želim da čujem, Riki.
Henri je bio u pravu. Ti si rođen za ovo.
Razjasnimo samo neke stvari odmah na početku.
Nisi unajmljen, već priključen.
Mi to nazivamo "priključivanjem".
Ne radiš za nas. Radiš sa nama.
Ne voziš za nas. Vršiš usluge.
Nema ugovora o radu. Nema bonusa.
Poštuješ standarde isporuke.
Nemaš platu, već honorar.
Jasno? -Jeste.
Da, da. Zvuči dobro. U redu.
Nemaš fiksno radno vreme.
Potpišeš za nas, postaneš vlasnik franšize.
Gospodar vlastite sudbine.
Razdvaja gubitnike od ratnika.
Jesi li za?
Godinama čekam na ovakvu priliku.
Još jedna stvar pre nego što nastavimo sa franšizom.
Imaš svoj kombi ili ćeš iznajmiti naš?
Popričaću sa Henrijem, ako je to u redu.
Samo mi javi. Kao i sa svime ovde, izbor je tvoj.
ŽAO NAM JE ŠTO SMO VAS PROPUSTILI
Moraš da razmišljaš na duge staze.
Ako nabiješ preveliku kilometražu, ili ga udariš,
i izgubiš dan posla, platićeš to iz svog džepa.
Automatski si 200 funti u minusu.
Zato moraš da uzmeš nešto pristojno.
Ja sam uzeo jedan od ovih.
Velik je, i mogu da ga natovarim velikim paketima.
Fleksibilnost je bonus.
A opet je dovoljno mali da ne utiče na vožnju.
Jednom sam vozio čitav dan sa njim.
Da, ali košta 14 hiljada. Abi će povileneti.
Još uvek otplaćujemo kredit. -Izračunaj.
Ovakav kombi će te koštati 400 funti mesečno.
Ako ga iznajmiš od firme, to je 65 funti dnevno. Svaki dan.
Trebaće ti depozit za ovakav kombi.
Nema šanse.
Lajza Džejn, trebalo bi da si u krevetu.
Nisam mogla da zaspim. -Izvini, draga.
Izvini, presavijanja su trajala duže nego obično.
Je li to bio stari Džo? -Da, našla sam ga u pabu.
Idi u krevet. -Šta je radio tamo?
Reći ću ti sutra jer ću se potruditi da dođem kući ranije. Obećavam.
Dobro. Hajde.
Pročitala si knjigu?
To je 416 funti mesečno. Zar ne možeš da uzmeš firmin kombi?
Oni su 65 funti dnevno, što mu dođe dve hiljade mesečno.
Bacanje para kao i kirija.
Ali u tom slučaju nećeš imati rizika.
Već 25 godina vozim bez i najmanje ogrebotine.
Em imam zagarantovanih 155 funti dnevno.
Henri zarađuje 200. Mogu brzo da budem kao on.
To je 1200 funti nedeljno, ne mesečno.
Morao bi da radiš 14 sati dnevno, šest dana u nedelji.
Nikad se ne viđamo.
Znam da će biti teško u početku...
Ali nakon godinu dana rada,
moći ću da proširim franšizu.
Mislim da bi trebalo da rizikujemo.
U suprotnom ćemo živeti večno pod kirijom.
Ne želim da mi više govore koliko ću ostati,
ili da li ću morati da se iselim.
Moramo da nađemo 1000 funti za depozit za kombi.
1000?
Već smo do guše u dugovima.
Jedino što imamo su moja kola.
Ne mogu njih da izgubim.
Ne mogu da ih prodam, trebaju mi za posao.
Idi autobusom. -Ne mogu.
Pojedini klijenti žive kilometrima daleko.
Moram biti tamo u određeno vreme. -Radi ujutru.
Skuvaj im ručak, i vrati se popodne da čuvaš decu.
Ja ću te malo rasteretiti. -Znam da hoćeš.
Nisam meka, takav mi je posao.
Abi, slušaj.
Za dve godine ćemo moći da priuštimo da kupimo stan.
Imaćemo depozit za hipoteku.
Napokon. Hteo sam da organizujem potragu.
Bio sam napolju. -Sav si mokar. Zašto nisi navukao kapuljaču?
Kakvo su to pisma na stolu? -Samo razgovaramo.
Tvoj tata će započeti vlastiti posao.
Započeću franšizu. -Preuzećeš MekDonalds?
Ne, pametnjakoviću. -Voziće kombi za dostavu.
Koje boje? -Bele.
Znači, bićeš čovek sa belim kombijem?
Može se reći.
Halo, Harpune.
Ništa posebno. Šta ti radiš?
Dve sekunde, tebra. Mama? -Da.
Gde su žitarice? -Ispred tvojih očiju.
Utovarite kutije.
Hajde.
Je li to tvoj lični prsluk?
Znam da ti je omiljeni.
Moramo da nadoknadimo vreme. Idemo.
Dobro si? -Nije loše.
Dobro si, Riki? -Da.
Ovo je žila kucavica skladišta.
Jako je skupocen.
Ako ga izgubiš, plaćaš ga.
Pazi na njega, i on će paziti na tebe.
Čim skeniraš paket, tvoj je.
Kad je u sistemu možemo da pratimo svaki centimetar njegovog putovanja
odavde do praga.
Ova stvarčica ti čak određuje putanju.
Igračka za decu. Ali utuvi u glavu sledeće.
Ovo su paketi koji moraju biti dostavljeni u tačno određeno vreme.
Imaš razmak od sat vremena da ih dostaviš.
Dobro ti ide.
Zapamti samo da moraš biti dosta brži.
Prve spreda, poslednje pozadi.
Razvrstaj porudžbine sada i poštedi sebe nervnog sloma.
Moraš da ispoštuješ vreme dolaska.
Sve ti piše na "pištolju".
Imaš li još pitanja? -Ne, ne. U redu je.
Imam ja pitanje. -Koje?
Kada ćeš odneti ove jebene pakete?
Ti mu nešto reci.
Prvog meseca si bio spor kao puž. -Znam, znam.
Ignoriši ga. Ne ume pertlu da veže.
On je vozač podizvođač, radi za Velikog Sema.
Ono je Semov kombi.
Sem dobija 170 funti po ruti svaki dan.
Koliko on dobija da ga vozi? -70 funti. -Do kurca.
Pokaži se dobro danas, i dobićeš bolju rutu.
Hajde vas dvojica. Dosta ste kafenisali.
Sklanjajte te kutije sa betona. Idemo!
Još jedna stvar. Ovo je najvažnije od svega.
Trebaće ti ovo.
Za šta je to? -Da pišaš unutra.
Zajebavaš me. -Videćeš. Pomoći ću ti.
Smrad.
Halo? -Imam pošiljku za "Volrus Enerdži".
Za koga, izvinite? -"Volrus Enerdži".
Nije za nas, žao mi je. -Molim?
Nije za nas.
Ne kažnjavajte me.
Izbor je na vama. Ako se ne pomerite,
onda mi jedino preostaje da... -Ne možete to da uradite.
Ne možete to da uradite. -Hoćete li se pomeriti?
Tamo idem! -Moraćete da se pomerite!
Tamo idem. Zašto ste tako inatni?
Dajem vam priliku da se pomerite.
Ako ne uradite to, dobićete kaznu.
Hvala vam. -Jebi se.
Zdravo, Rouzi. Abi je.
Kako ste?
Gde ste, Rouzi?
Jeste li gore?
Igrate se žmurki, draga?
Ruke su vam ledene.
Je li otišao? -Ko?
Neki čudan čovek je u mojoj kući.
Plaši me. Plaši me.
Ide okolo.
Samo sam ja u kući.
Jesi li sigurna? -Obećavam vam.
Samo smo vi i ja u kući. -Samo ti i ja?
Hajde. Koliko dugo sedite tu?
Prilično dugo, rekla bih. Isprepadala sam se.
Živi bili. -Ispredala sam se. Čudan čovek.
Nema nikog ovde, osim mene.
Nije to stranac, Rouzi. To je vaš novi negovatelj.
Zadužen je za sve vaše lekove i presavijanja.
Ne trebate da se bojite.
Mogu li kosu da ti očešljam? -Nemam vremena.
Moram da vas nahranim i dam tablete.
Hajde. Jedite još malo.
Slomila sam tanjir.
Izvini.
U redu je. Dešava se.
Idem po metlu da počistim ovaj nered.
Imam pošiljku za vas.
To bila moja večera. Hvala.
Malo je težak. Da ga unesem umesto vas?
Jako lepo sa tvoje strane, druže.
Hvala.
Šta to jedete, slona? -Bezobraniče jedan.
Bio sam na zumbi, eto šta sam radio.
Pošiljka za vas. -Hvala.
Tu se potpišite.
Šta je to? -Mančester Junajted.
Ozbiljno? -Da.
Zašto ne navijaš za lokalni tim?
Čak je i Sanderlend bolji od tih jajara.
Ja sam iz Mančestera.
Sereš. Nikada nisam video navijača Junajteda iz Mančestera.
Svi su iz jebenog Londona.
Izvoli. Sigurno je bilo jako frustrirajuće po tebe.
Šta to? -Kada ste mislili da ste osvojili prvenstvo.
Sekunde su vas delile od titule.
Poslednji šut na utakmici, Serhio Aguero daje gol, kraj.
Uzeo vam je iz ruke.
Njima titula, vama šipak. Sigurno je bilo mučenje.
Umalo se nisam upišao od smeha.
Dan za pamćenje. Sjajno. -Smešno, zar ne?
Ne smešno kao onda kad ste bežali 12 poena.
I zasrali ste. Sećaš se kad je Kigan javno pizdeo
nakon što mu je Ferguson ušao u glavu?
"Voleo bih. Voleo bih da ih dobijemo." Došli smo ovde i kralj Erik
vam ga je zabio. Jedan nula. Ko je uzeo prvenstvo?
Mi. Ne vi.
Kantona, druže. Vidimo se uskoro. Uživaj u pošiljci.
Prijatan dan. -Nedelja, 20. oktobar, 1996.
Razbili smo vas! -Jebi se!
Uživao sam u pobedi! Uživao! Nosi se, kretenu!
Kurac moj ste osvojili.
Dripac.
Sve je spremno, Roberte. Baš kako voliš.
Hvala, Abi.
Kako ti ide?
Užasno me boli.
Samo nemoj da žuriš. Osvežićemo te.
Presvućićemo i jastučnicu.
Nikad nisam mislio da se ovo može desiti meni.
Svi starimo. -Jašta.
Abi? -Molim?
Jesi li čula za disleksičnog nesaničara?
Ne.
Ostajao je budan čitavu noć pitajući se da li ima psa.
Ćao, Lajza.
Samo da ti kažem da je pasta u frižideru. Podgrej je.
Ostavi svoj projekat napolju, pogledaću ga kad se vratim.
15 minuta za kompjuterom, to je to.
Želim da večeras završiš domaći.
I idi na spavanje pre pola devet, u redu?
Potrudiću se da dođem što ranije mogu.
Tata će se isto kasno vratiti. Vidimo se posle, važi?
Puno te volim. Ćao.
Seb, jesi li dobio moje poruke? Ponovo su me zvali iz škole.
Pozovi me.
Drago mi je što tvoj tata ne dobija ove poruke.
Moram da znam gde si. Pozovi me čim budeš mogao.
Šta to treba da bude? -Patka.
Šta misliš? -Meni više liči na pile.
Ozbiljno. Liči na pile.
Ali nije pile, ako me razumeš.
Kakva je svrha toga?
To je naš logo. Ono kao, naš znak.
To je ono za šta se zalažemo, i po čemu će nas ljudi prepoznati.
Znaš na šta mislim? -Da, sviđa mi se, ali ja mogu bolje.
Možeš bolje? -On je idiot. -Definitivno.
Previše je dubok za jedan tako mali grafit.
Jeste, ali mi puno znači.
To je Harpun. Bistar je, ali me ponekad iznervira.
Rekao sam ti da ću to uraditi bolje od tebe.
Ko je ona? -To je Roz. Moja dobra drugarica.
Je l' ti ona devojka? -Ne, samo smo dobri drugovi.
Dodao je vrh detalj, ali to nije moj stil.
Radićeš to svaki put kad crtaš grafite?
Možda.
Momci su u "Pedi Vilanu" koji ima ručni alkometar
koji meri koliko ste pijani.
Savršeno za spoznavanje najslabije karike u grupi.
Što je broj veći, to ste pijaniji.
Geriju istočna Evropa nije strana...
Koliko je sati? -Prošlo je pola 11.
Trebalo bi da legnemo.
Dođi da te zagrlim, mila.
Hrkao si.
Nisam to bio ja, to je bila tvoja mama.
To je bio tvoj tata. -To je bila tvoja mama.
Dobro si, lepi? -Kako si mi ti?
Gledao si utakmicu? -Jesam. Tri nula.
Bili ste dobri.
Kasniš. Gde ti je kombi? -Parkiran je ispred.
Zvao sam te tri puta jutros. Nisi se javio.
Neko mi je odvalio retrovizor. -Zašto ga nisi sinoć popravio?
Desilo se ispred kuće čim sam ustao.
Šta sam trebao da uradim? Nisam ja kriv.
Nađi zamenu.
Daj mi dva sata, to je sve što tražim.
Šta imam od toga? Znaš kakva su pravila.
Ili dođeš da radiš, ili nađeš zamenu.
Sjaši, čoveče! Radio sam 14 dana zaredom!
Popusti malo. Dva sata tražim od tebe!
Uvek kukaš i smišljaš neke izgovore.
Još si tri puta omanuo da isporučiš pošiljku na vreme prošle nedelje.
Znaš zašto? Tovariš nas k'o mazge!
Izaći ću ti u susret. Daću tvoju rutu nekom drugom.
Nekom ko ne cmizdri svakog časa i poštuje rokove.
Baš kao Stivi. Vadiš nam dušu.
Uvek ista priča.
Ne bi mogao ni crnu mačku veštici da prodaš.
Vozači! -Debilu. -Vozači!
Okupite se.
Brže, nemam ceo dan.
Imamo novu rutu. Naporna je i veći izazov.
Potreban mi je neko ko ne kuka uvek kao neki.
Ko je zainteresovan?
Više para. Više isporuka.
Bilo ko? Kerol?
Ne bih. Ne trebaju mi pare.
Les? -To se ne bi dopalo mojoj devojci.
Riki? Ti radiš bez prigovaranja. Želiš li bolju rutu?
Uzmi je. -Jer on je izgubio rutu
kako god da okreneš.
Uzeću je. -To je duh.
Vas dvojica, zamenite rute i detalje.
A ti, ako ti se ne dopada, možeš slobodno da se tornjaš.
Sredi ovo sranje.
Predstava je završena. Nazad na posao!
Idemo u kancelariju da sredimo ovo. -Fredi.
Žao mi je, druže. Na kojoj si ruti? -Jebi se.
Nemoj da si takav. -Rekao sam vam da razmenite rute.
Ja sam na 30. Na kojoj si ti? -Jebi se, bre!
Imate dve sekunde! -Koji kurac?!
Sklonite ga!
Dosta mi je više ovog sranja!
Dosta mi je svega!
Izvedite ga!
Idemo, Fredi.
Udaren je u glavu! -On to radi namerno.
Pogledajte tog ludaka! -Sve je pod kontrolom.
Izbacite ga iz mog skladišta!
Sređujemo situaciju.
Srediću ja tog smrada!
Ustaj, Bene, doručak je spreman.
Ostavi me na miru, kad te molim.
Moraš da ustaneš.
Da bih ponovo buljio u jebene zidove?
Rekla sam ti da me ne plaćaju da bi me psovali.
Hajde, ustaj. -Neću se pomeriti.
Muka mi je od sedenja u jebenoj stolici ne radeći ništa.
Slušaj, moram da obiđem još šestoro ljudi.
Moram da ih pokrenem, da im spremim doručak.
Nemam vremena za ovo.
Šestoro ljudi, a opet si mene prvog probudila.
Premoren sam.
Pogledaću moj raspored, i videću šta mogu da uradim.
Pošto si tako fin.
Budiš me da bih se smarao čitav dan.
Imam pauzu za dva sata.
Odspavaj još malo,
možda ćeš biti bolje raspoložen kad se vratim.
Dobro je što si mi drag.
Ti meni nisi.
Jesam.
Hajde, ustaj.
Šta hoćeš? -Hajmo, škola.
Mama je zvala. -Šta to radiš, bre?
Mama je zvala. -Lajza Džejn, šta to radiš?
Mama je zvala da vidi da li si budan. -Zabole me.
Tata će pošizeti ako ponovo ne odeš u školu.
Zabole me. Šta to radiš?
Hajde. -Prekini. -Ustaj. -Prekini.
Nemoj da si toliko lenj!
Šta, to je to? -Je l' to to?
Izgleda sićušno odavde.
Zaveži. Sačekaj dok se ne približimo.
Je li to tamo? -Jeste.
Jesi li lud, tebra? Reflektirajući prsluci? Navataće nas odmah.
U tome i jeste fora. Samo čekaj i videćeš.
Ne kontam o čemu to pričaš.
Sačekaj, tebra. Bože. -Umukni, Dodž.
To je čudan način da se popneš.
Kosa mi leprša.
Seb. - Da? -Uprava parka.
Jebem mu mater.
Šta to radite gore?
Pravite grešku što to radite usred školskog dana.
Silazite. -Za školu je, gospodine.
To je projekat između Otvorenog univerziteta i policije. GIP.
GI... Kakav to projekat?
Grupa iz Pozadine. Za ugroženu decu iz nepovlašćenih sredina.
Sa poremećajima u učenju. -Imate i devojku gore sa vama?
To je polna diskrminacija.
Trebalo bi to da znate. -Pusti sad polnu diskriminaciju.
Gde vam je nadzornik, ako govorite istinu?
Ona nije nadzornik, već... -Kustos.
Da, kustos. Sa narednikom Džonsonom je u stanici.
Daću vam njen broj ako želite.
Nisam srećan zbog ovoga.
Proveriću vas i vratiti.
Izvinite, gospodine?
Ako vam nije teško. možete li mi doneti crvenu farbu?
Ako vam je usput.
Ako nas zafrkavate, biće nevolje.
Zabićeš crvenu farbu tamo gde ne sunce sija. Vratiću se.
Crvena farba.
Kustos. Ti si genije. Sigurno si to isplanirao.
Nisam, ali neki kreteni ne vide ni prst pred okom.
Dobro je prošlo. -Svaka čast.
Moramo da završimo što pre, nemamo puno vremena.
Možete li da preuzmete pošiljku za g. Kembela?
Radije ne bih. On je teško đubre.
Uporno se parkira na mom mestu.
Plaćaju me samo ako isporučim. - On je pravi drkadžija, druže.
Razumem, ali možete li da se potpišete umesto njega?
Daj. -Hvala.
Tu, moliću.
Kako se prezivate? Ne piše jasno.
To je sve što ćeš dobiti.
Treba mi vaše prezime. -Skup podataka.
Skup čega? -Skup podataka.
To je kad krenu da sakupljaju sve naše personalne informacije
i unose ih u te crne kutije.
Još malo pa će stizati brošure za lutke za naduvavanje.
Verovatno je ovo to. Bio sam u njegovom stanu.
Pravi je mali perverznjak.
Sunce ti jebem.
Vidi se po načinu na koji parkira auto. Sad odjebi.
Mogu li ja da uradim poslednji GIP? Biće moj poslednji.
Kako to? -Idem u Blekpul. Rezervisala sam kartu.
Ozbiljna si? -Jesam.
Zašto moraš da ideš? -Nije bitno.
Baci je kad siđeš.
Sviđaju mi se ove slike, Moli.
Govore o toliko toga.
To je Koleri Klub, za vreme štrajka rudara, 1984,
kada smo imali svoj kafić.
Hranili smo 500 ljudi dnevno.
Ova žena izgleda šokirano.
To sam ja. -Niste.
Zar nas ne prepoznaješ?
Ovo je Beni. Jedan od sindikalaca.
Svratio je da nam kaže
da stižu još dva autobusa puna štrajkača.
I sve ih je trebalo nahraniti.
Kad je on došao, otišla sam u kuhinju da im kažem.
Da si samo čula naše izražavanje.
Uključujući i moju majku.
Ali uspeli smo.
Elem, gde su tvoje slike? -Nisu dobre kao vaše.
To su porodične slike. Trebalo bi da se ponosiš njima.
Doslovno sam ih zgrabila.
Vidim. Neke su uramljene.
Da pogledamo.
To je Seb kad mu je bilo pet godina. -Lukav je.
Vidi tebe. Sjajiš. -Šest meseci trudna sa Lajzom.
Je li to vaša kuća? -Trebalo je da bude,
ali se pre deset godina desio krah sa "Nortern Rok" bankom.
Hipoteka je bila odobrena i sve.
Sve je bilo odobreno, a onda je Riki ostao bez posla u građevinarstvu.
Nije mogao da nađe stalan posao, pa smo živeli pod kirijom.
Dosta ljudi je zadesila ista nesreća.
Hiljade njih. -Evo srećnije slike.
Evo nas. Mladi i zaljubljeni. -To ste vas dvoje?
Upoznali smo se na rejv žurci u Morkambu.
Dolazio je iz Mančestera sa svojim usranim kombijem.
Ovo je moj dečak. Brzo odrasta.
Menja se iz dana u dan. Slabo ga viđam.
Nemaš nekog iz familije ko može da ti pomogne?
Mama mi je umrla pre tri godine.
Rikijevi su svi u Mančesteru.
Moram da vam napunim kadu.
Uvaliću se u nevolju zbog ovoga. -Ma jok.
Ne smem da se zbližim sa klijentima. Mrzim tu reč.
Kada ti je sledeći termin?
Imam pauzu od dva sata.
Da pogledamo.
Nadam se da te plaćaju. -Ugovor bez satnice.
Plaćaju me po viziti.
Šta je sa prevozom? -Sama plaćam markicu.
Bože...
Sad čitam. Od pola sedam ujutru do devet uveče?
Šta se desilo sa radnim vremenom od osam sati?
Imaš li vode? -Da.
Ne znam čak ni gde je Blekpul, da budem iskren.
Kod koga ćeš biti?
Kod drugaričine drugarice. Ona radi u gostionici.
Kaže da mogu ostati kod nje dok ne nađem posao.
Ima ga na svakom koraku dole.
Madam Tiso, sajam, prodavnice suvenira.
Tamo je svakako bolje nego ovde.
Verovatno je bolje, ali zašto moraš da ideš?
One tri devojke su nas ponovo zaskočile.
Iščupale su mi pramenove.
Maltretiraće me dok ne odem.
Zašto bi ti to radili? -Ne znam, valjda sam drugačija.
I novi dečko moje mame je isto siledžija.
Ako nije u kući, onda je napolju.
Jesi li barim ponela sendvič? -Nisam gladna.
Mogu da trknem da ti uzmem... -Nisam gladna.
Sigurno? -Kupiću nešto kad siđem.
Mislim da je ovo tvoj autobus. -Jeste.
Jesi li ponela sve?
Pazi se, čuješ? -Uvek.
Kako si ih sve priuštio? -Svi smo se učipili.
Reci istinu. -Rekao sam ti.
Seb, reci istinu.
Ako kažem istinu, tata će odlepiti.
Samo reci istinu.
Prodao sam zimsku jaknu.
Pobogu.
Koštala nas je pravo bogatstvo.
Ne možemo drugu da priuštimo.
Šta to radiš?
Jesi li išao na pruge i krovove?
Širio ove sranje svuda?
Naravno da je sranje, i naravno da je svuda. To je reklama.
Isto je kao i sve današnje reklame, gde pokušavaju da namame
ljude da kupe stvari koje ne mogu da priušte.
Šta to treba da znači? -Može li bez vikanja?
Jesi li išao u školu danas?
Koliko neopravdanih si imao prošlog meseca?
Znaš li da ćemo ja i tvoja mama nadrljati?
Već su nas opomenuli pismom.
Kazniće nas.
Samo pričaj. -Znam, ljubavi, ali...
Ne znam koji đavo je ušao u tebe. Stvarno ne znam.
Ti si jako bistar, kao i Lajza. Bio si uzoran đak.
Šta se dešava? Daj sebi izbor.
Seb. Pričali smo o ovome. Možeš da ideš na fakultet.
Šta, pa da završim kao Haprunov burazer?
57 hiljada u dugovima? Eno ga radi u pozivnom centru
i svakog vikenda se oleši da bi zaboravio na probleme.
Ne moraš da budeš takav. Možeš da nađeš dobar posao.
Dobar posao? Kakav?
Naći će se ako se potrudiš i poradiš na opcijama.
U suprotnom ćeš završiti kao...
Ne znam... -Kao ti? -Baš lepo!
Stvarno misliš da ja to hoću?
Stvarno? -Da.
Baš to želim. Da završim kao ti.
Da menjaš usrane poslove, radeći 14 sati dnevno,
i trpiš tuđa sranja.
Ići ćeš od jednog usranog posla do drugog.
Završićeš kao rob.
Tvoj izbor je da budeš rob, zar ne?
Sam si se opredelio za to.
Je l' tako?
Dajem sve od sebe. -Možda to nije dovoljno?
Nije, zar ne? -Ne.
Želim najbolje za tebe i Lajzu.
Zajebi ovo. Odoh da legnem. -Idi. -Odjebi.
Jebi se.
Želimo samo najbolje za tebe.
Naporno radi. I ja.
Gde si odlutao? Ne možeš ni u oči da me gledaš?
Prosto ne mogu.
Izvini, moram da idem.
Na drugu stranu, tata.
Ovuda, ovuda. Tu.
Očitaj ga! -Gotovo.
O tome ti pričam.
Imamo pošiljku za vas. -Hvala.
Možete li da potpišete? -Pomažeš tati, dušo?
Hvala vam. -Uzmi malo slatkiša.
Hvala. -Prijatno.
To je treći bakšiš. -Prava si sponzoruša.
Mene nikad ne časte.
Zato što nisi sladak kao ja.
Misliš, a?
Može da slika, telefonira, skenira,
potpisuje i kontaktira sa mušterijom.
Još nešto? -Da pišti.
Pišti k'o ludo.
Pišti i kad izađem na dva minuta.
Zbog toga da bi mušterija znala gde si?
Mušterija uvek zna gde sam.
Prate svaku pošiljku. Do prednjih i zadnjih vrata.
Znaće i da je staviš u baštensku šupu.
Ko ubacuje informacije unutra? Neko sigurno sve to smišlja.
Robot, aplikacija, ili kompjuterski program.
Ali ko hrani robota?
Ne znam. Verovatno neki pegavi štreber.
Koji nikad ne ide u toalet.
Ako imaju vremena da sve postignu,
možda imaju vremena i da odu u toalet.
Taj mozak nisi nasledila od mene, zar ne?
Ti pozvoni, ja ću doneti pošiljku.
Piše da je ostavimo u baštensku šupu. Popuni tu priznanicu.
U pičku materinu!
Odjebite, skotovi!
Džukelo.
Tamo je ker sa ogromnim zubima.
Mislim da mi je odgrizao deo dupeta.
Požuri s tim.
"Dugujete mom tati nove gaće."
Smešno ti je?
Bila sam tamo više od sat i po, čisteći je
jer je imala govna u kosi, ispod noktiju.
Bilo je po zidovima, po meni.
Celu me je izgrebala.
Šta sam trebala da uradim?
Da je ostavim? -Znam da je teško.
Ona nije težak klijent.
Jako je ranjiva
i potrebno joj je više od onoga što dobija.
Rekla sam ti ovo već tri puta.
Niko nas ne sluša. Sama ću da pozovem.
Smiri se.
Ne govorite mi da se smirim! Hoćete li mi platiti prekovremeno?
Znaš da ne mogu to.
Da, ali očekujete da počistimo sav nered
za ovo malo vremena što imamo.
Tako je, zar ne? -Stvar je u tome da
ne mogu da te platim, znaš to.
Ne muči se da joj pozoveš ćerku.
Nema svrhe. -Moram.
Nema svrhe da je zoveš, jer je zabole za nju.
Jebe joj se. Samo želi da proda kuću.
Imala sam dva otkazivanja, Abi.
Želim da previješ gđu Sprot večeras jer stalno pita za tebe.
Znam. Ali večeras je moje veče sa porodicom.
Neću to da radim. Čujemo se. Zdravo.
Jesi li dobro?
Nisam, dajem sve od sebe. Nemam dovoljno vremena.
Sva sam u ogrebotinama od te starice. Bila je izbezumljena.
Imam jedno pravilo.
Tretiraj ih kao svoju mamu, brini se o njima.
Ne bi ostavila mamu u onakvom stanju. Niko ne bi.
Stiže autobus.
Ulaziš li u autobus? -Ne, malo ću ubiti vreme ovde.
Dobro, mila. Čuvaj se.
Imam ideju. -Koju?
Večeras bi mogli da klopamo indijsku hranu. Mama ti je slobodna.
Može.
I da je platimo sa tvojim bakšišem. -E to ne.
Možeš li okrenuti Seba?
Pitaj ga šta želi. I ubedi ga da ostane kući ako možeš.
Volela bih da se vas dvojica ne svađate toliko.
I ja isto.
Hvala na super danu. -Nema na čemu.
Možemo li da ponovimo?
Naravno da možemo.
Krenuo je da pišti.
Može da sačeka.
Tata? -Molim?
Bio si u pravu. Ovo je stvarno dobro.
Kako se zove? -Korma.
Je l'? -Da. To je za mlakonje.
Stvarno? -Da.
Ovo je prava stvar. Vindalu. -Stvarno?
Da, razdvaja muškarce od dečaka.
Moraš biti čvrst da bi ovo podneo.
Sunce ti jebem.
Razdvaja muškarce od dečaka, a? -Popij nešto.
Dobro si?
Izvini. Bez telefona za stolom. -Izvinite.
Šta je bilo?
To je Moli, jedna od mojih starica. Bila je na venčanju.
Taksi je odveo kući. Familija je mislila da će negovatelj doći.
Niko se nije pojavio. -Zašto ne pozoveš familiju?
Nedostupni su. -Možeš nekog drugog da pozoveš?
Niko se ne javlja. Sama je tri sata.
Ne može ni u toalet, ni u krevet. Moram da idem.
Pravi su smradovi. -Nije pošteno.
Ako ne odem, neću spavati. Zvaću taksi.
Nećeš naći taksi subotom u ovo doba.
Čekaćeš satima.
Imam ja ideju, tata.
Zašto svi ne bi otišli tvojim kombijem?
Biće malo tesno, ali ćemo se skupiti.
Zezaćemo se i brže stići.
Mogli bi i da pevamo.
Zvuči kao dobra ideja.
Da li se slažeš?
Da. Može. -Sigurno?
Da, naravno.
Reći ću ti moje ime, moje ime je Jang
Misliš da je sudbina moja da budem kučka tvoja
Bolje ćuti, tebra, da ne bi dobio po njušci
Moli, šta se dešava?
Abi, tako mi je drago što te vidim.
Žao mi je što te gnjavim subotom uveče.
Ne smeta mi. Koliko dugo sedite tu?
Nebitno. Sada si tu.
Lepo izgledate.
Da li ste pili na venčanju?
Jesam. Bilo je sjajno. Ali došla sam kući i sela.
Nikog da me odvede u toalet.
Umokrila sam se.
Okupaćemo vas.
To bi bilo divno. Hvala. -Ništa vi ne brinite.
Ponižavajuće je. Osećam se tako glupo.
Ne mogu sama da odem u toalet.
Pogledajte me.
Želim da me slušate, Nemojte nikad da zaboravite ovo.
Učinili ste više za mene nego što ćete ikad znati. U redu?
Drago mi je što nekome mogu biti od koristi.
Stvarno ste.
Ponekad te iznenade.
Večeras je bio tako srećan. Lepo smo se ismejali, zar ne?
Bio je onaj stari.
Stvarno brinem da će ga izbaciti iz škole.
Pokušavam da razgovaram s njim,
ali osećam kao da nisam ovde dovoljno.
Tri noći nedeljno nije dovoljno. Moram biti ovde sa decom.
Znam, dušo.
Jesi li namazala grudi kremom? -Ne.
Stavila sam je pod nos za slučaj da je smrad nesnosan
kada radim. Izvini.
Nisam mislio da će biti ovako teško.
Znam.
Čini mi se kao da je sve otišlo bestraga.
Znaš o čemu pričam?
Da.
Sanjam grozne snove.
Kako tonem u živi pesak
dok deca pokušavaju da me izvuku granom.
Ali čini se da se što više zalažemo i radimo,
to dublje i dublje tonemo u ogromnu rupu.
To često sanjam.
Daj.
Ne mogu.
Plakala bih nedelju dana, iskreno.
Staviću te na svoju listu obaveza sutra.
Na vrh liste. -Dogovoreno.
Večeras će se u školi održati hitan sastanak.
Nekako je iz nebuha.
Organizovan je prošle nedelje, ali je Seb sakrio pismo.
Direktor, socijalni radnik i njegov razredni žele da nas vide.
Čemu žurba? -Potukao se u petak.
Nastavnik se umešao i povređen je.
Jako je ozbiljno. Moramo oboje da budemo prisutni.
Ja tu ne mogu ništa. Nema ko da me menja.
Znam, ali mogao bi da bude suspendovan.
Jebem mu mater. Javi se, druže.
Suspendovan? -Ko je to?
G. Dejvis, imam isporuku za vas.
Pripremite ličnu kartu. To je vaš mobilni.
VAN SLUŽBE
Da l' me zajebavaš.
Zabrinuta sam. Direktor je bio surov prošli put.
Rekla sam mu da ne sluša... -Potrudiću se.
Ne idem sama. -Pobogu, Abi!
Imate li ličnu kartu? -Nisam mogao da je nađem.
Onda pasoš ili vozačka. -Mani me, čoveče.
Ne mogu. Treba mi vaša lična. -Platio sam ga. Daj mi ga.
Radim svoj posao.
Koštao me je 200 funti. Tri dana sam čekao da stigne.
Trudim se da budem pristojan. -I ja!
Idite i donesite ličnu kartu. -Daj mi odmah telefon!
Odjebi, kretenu!
Odmah da si doneo ličnu ili ću ti nabiti telefon u bulju!
Dobro. -Požuri, kretenu!
Lajza Džejn, nešto je iskrslo.
Džesina mama će te odvesti na plivanje.
Stvari su ti u sportskoj torbi.
Imaš pastu u frižideru.
Nemoj da koristiš kompjuter dok ne završiš domaći.
Tvoja dozvola roditelja za izlet je u koverti sa novcem.
Sa strane je. Uzmi je pa se čujemo kasnije.
Ljubim te. Ćao.
Ćao, Edi. Ovde Abi. Imam vaš lek.
Samo da vam javim da ću kasniti 20 minuta.
Seb, jesi li dobio moju poruku?
Moraš da budeš na sastanku večeras u školi.
Pozovi me.
Pogrešna adresa.
Trebalo bi da radim sa Bilom Gejtsom.
Kakva je priča sa novim skenerima?
Baš smešno. -Neću još dugo.
Završio sam svoje. Hvala ti puno.
Vidimo se sledeće nedelje.
Izvoli. -Sve je u redu? -Jeste. -Imaš li problema?
Nikakvih. -Imaš li koji minut da popričamo?
U žurbi sam, iskreno.
Zar nismo svi? Sačekaj me tamo.
Da završim sa ova dva momka i stižem.
U redu. -Hvala.
Je li sve u redu? -Savršeno.
Ima li problema? -Nikakvih.
Imam problema sa baterijom. Nisam mogao da skeniram poslednju.
Imaš li obrazac? -Idem po njega.
U redu je, Riki. Nema razloga za brigu.
Sve ide kao po loju.
Jesi li poveo nekog sa sobom u kombiju u subotu?
Moju ćerku, Lajzu Džejn. Što?
Žao mi je. To neće moći.
To je moj kombi. Moje osiguranje. Moja ćerka.
Nije li posao moj? -Jeste, ali je franšiza naša.
Imali smo pritužbi od jednog klijenta.
Ne zezamo se sa tim.
To je jedna od prvih zapovesti.
Druže, imam sastanak sa svojom ženom i sinom.
Šta? -Imam sastanak sa direktorom.
Zatvaram.
Postoji li drugi ulaz?
Možda su još uvek unutra. -Sve je zaključano.
Direktor je otišao pre dvadesetak minuta.
Žao mi je. -E, do kurca.
"Obaveštavam vas o svojoj odluci
da suspendujem Sebastijana sa dalje nastave, u periodu od
14 dana, od 15. do 29. oktobra.
Svestan sam da ova suspenzija može biti potresna za vašu porodicu,
ali za nasilničko ponašanje se moraju snositi posledice.
Vašem sinu se zabranjuje napuštanje doma za vreme školske nastave,
i učiće od kuće."
Neće to uroditi plodom.
"Sebastijan će učiti od kuće putem internet programa koji se zove SAM.
O detaljima više ispod."
Ovo je jebena sprdnja.
Kada su suspendovali Harpuna,
mogao je da uči u školskoj biblioteci, pod nadzorom.
Slušaš li me?
Jesi li pitao za to?
Bili smo zauzeti slušajući ga kako zanoveta što ti nisi bio tu.
Nema šanse da će učiti od kuće.
Moramo da preinačimo ovu odluku i da se vrati u školu.
Ne znam. -To je zdrav razum. Kako ga to niste pitali?!
Zašto ga ti ne okreneš?
Ne mogu da verujem da ste stajali pred njim i niste ga pitali.
Ja ne mogu da verujem da nisi došao i lično ga to pitao!
Jurio sam ceo dan, nisam stigao ni da jedem!
Znaš li koliko sam posla imao?
Jurio si? -Nego šta.
Jadan ti.
Ne stignem nikad da jedem.
Dane provodim po stanicama, jer nemam kola.
Autobusom se vucaram sa jednog posla na drugi,
usto slušajući kako ljudi vrište na mene po stanicama!
Ne mogu da odem na jebeni posao, jer si prodao kola!
Smučio si mi se.
Sa tvojom majkom se posvađam samo zbog tebe.
Tako je, tata.
Uvek sam ja kriv, je l' tako?
Prošle subote uveče sam se oženio
Ja i moja žena skrasili smo se
A sada smo ja i moja žena rastavljeni
Moraću da je ponovo zavedem
Ajrin
Laku noć, Ajrin
Videću te u svojim snovima
Želeo sam da popričamo.
Znaš da sam radnik i da sam direktan.
Imam problema sa sinom tinejdžerom.
Beži sa časova, drma ga pubertet.
To utiče na sve ukućane.
Moja ćerka, Lajza Džejn,
ima 11 godina i ima problema sa spavanjem.
Moja žena je pod velikim pritiskom.
Treba mi slobodno nedelju dana.
Ostajem do kasno na poslu. Nikad se ne vratim pre devet.
Premoren sam.
Zašto mene pitaš?
Samo nađi zamenu, i Bog da te vidi.
To je tvoj posao. Sećaš se? -Pokušao sam.
Pitao sam njih osmoricu.
Tek posle Božića mogu da nađem.
Sugerisao sam kolegama da nađemo vozača
koji će raditi zamene, i da priložimo koju paru.
Nije tako lako.
Sviđa mi se što pokazuješ inicijativu.
Dobro bi mi sada došli tih nedelju dana.
Abi...
Ona se trudi iz petnih žila.
Čak bi mi i pet dana značilo.
Imao sam intervju sa četiri vozača prošle nedelje.
Prvi vozač spava kod drugara jer ga je žena izbacila.
Drugom je sestra imala šlog.
Treći ima hemoroide i trebaju mu pare za operaciju.
Četvrtom je ćerka pokušala da se ubije.
Mogu do sutra ovako.
Pre ili kasnije, svaka porodica će imati probleme.
Moj otac je bio farmer. Muzao je krave. Misliš da je imao slobodne dane?
Tri dana?
Molim te. To će biti dovoljno.
Znam da me bije glas da sam teški skot.
Ali me niko ne razume.
Upijem svu mržnju, bes, gnev, pritužbe
i koristim ih kao gorivo.
Uz pomoć te energije stvaram zaštitno polje oko ovog skladišta,
koje ostvaruje najbolje rezultate u čitavoj državi.
Znaš li zašto sam broj jedan?
Jer činim sve srećnim.
Da li te je neko od svih tih ljudi koje srećeš, sa kojima razgovaraš,
ikada iskreno pitao kako si?
Svejedno im je da li ćeš zaspati za volanom i skucati se u autobus.
Njih samo zanimaju cena, isporuka i primanje predmeta.
Sve navedeno se prosleđuje u ovu kutiju
koja se nadmeće sa svim ostalim kutijama u zemlji.
To prelomi oko ugovora. To odlučuje ko živi a ko umre.
Želim Epl, Amazon, Samsung, Zaru pod ugovorom. Za moje vozače.
Ovo mesto možda izgleda kao kenjara, ali je rudnik zlata.
Deoničari bi trebalo da postave statuu za Malonija,
zaštitnika svih teških skotova.
Želiš slobodan dan? Koštaćete 100 funti.
Ja sam.
Hajde, kasnimo.
Zezate me?
Je li on tu? Mogu li da pričam sa njim?
Ne, razumem.
Samo trenutak. Zvaću ženu.
Na poslu sam. Videću da ona dođe.
U redu, hvala.
Šta je bilo? -Pričaću ti.
Dođavola, Abi.
Javi se. -Šta se dešava?
Uhvatili su kretena kako krade u prodavnici.
Šališ se? -Ne, malopre su me zvali iz policije.
Pandur kaže da će ga optužiti ako ne dođe odrasla osoba.
Gde ti je žena? -Pokušavam da je dobijem.
Javi se!
Ne mogu da mu dozvolim da ima krivični dosije.
Zasucite rukave. Čeka nas posao.
Smesta me pozovi, Ebi. Hitno je.
Šta ćeš da radiš? -Pozvaću ga.
Zdravo, ovde g, Tarner.
Ne mogu da dobijem ženu.
Kakva je situacija?
Ne znam šta da radim.
Moraćeš ti da ideš.
Dobro.
Doći ću ja, ako je to u redu. Stižem što pre.
Hvala, zdravo.
Maloni, moram da idem.
Šta? Zajebavaš me?
Kako sad da nađem zamenu? Ne mogu ni da raspodelim pošiljke.
Samo ste ti i Henri ostali. Svi su otišli.
Znam, žao mi je. Lične je prirode.
Lične prirode? Zar ti ja ličim na psihijatra?
Iznesi pošiljke iz kombija. Bićeš kažnjen zbog ovoga.
Lične prirode, nabijem te!
Platićeš debelo za ovo.
U vašu odbranu bili ste iskreni i priznali činjenice.
Zahvaljujući tome, otići ćemo kod mog druga
i potpisati ovo upozorenje, u redu?
Uneću to u policijsku arhivu.
Je li to osuda? -Nije,
ali ako nastavi da upada u nevolje
iskoristiće to da dokažu da je ponovni prestupnik.
Razumeš li to, Seb?
Sebastijane, razumeš li šta ti govorim?
Da.
Počećemo iz ovih stopa.
Uspravi se.
Podigni glavu i gledaj me u oči.
Uradimo to kako treba. Ovo je važan trenutak za tebe.
Važan trenutak, mladiću.
Ako želiš da nastaviš putem kojim sad ideš
naići ćeš samo na bol i patnju.
Ne samo za sebe, već i svoje roditelje.
Ili možeš da iskoristiš ovu priliku koju ti pružam.
Mućni glavom, završi školu, zaposli se, kupi kola,
ili šta god te več ispunjuje.
I budi ponosan znajući da si to platio i zaslužio.
Imaš najbolju stvar na svetu,
porodicu koja te voli, i koja brine za tebe.
Otac ti je otišao sa posla da bi danas bio uz tebe.
Pretrpeo je poniženje.
Viđam to često. Mnogi to nemaju.
Nemaju porodicu koja ih voli.
To je velika stvar.
Razmisli o tome.
Učini to za dobro svih.
Hoćeš li to uraditi?
Da. -Nadam se.
Ova godina je važna za tebe, Seb. Nadam se da si slušao danas.
Ovo je prelomni trenutak za tebe, moraš da se uozbiljiš.
Pusti više taj telefon!
Kuckam i slušam te. Dve muve jednim udarcem.
Neću te ponovo pitati. -Kladim se da hoćeš.
Seb, prestani, molim te.
Ostavi telefon. -Pažljivo slušam.
Nadam se.
Razumeš li šta osuda znači?
Jebote! Likovi kradu motore,
nose noževe, prodaju drogu.
Ja sam marnuo tri limenke sa bojom koje ne vrede ni 15 funti.
Ne krademo u ovoj porodici.
To je bila robna kuća, a ne dućan.
To ništa ne opravdava. Šta je sledeće?
Svaki kurs, svaki posao za koji se budeš prijavljivao,
svaki formular koji ćeš ispuniti...
Imaš li predstavu koliko si nas danas koštao?
100 funti za zamenu na poslu,
slobodan dan manje, da ne spominjem kaznu!
Boli tebe kurac.
Ostavi telefon. -Slušaj majku.
Smiri se, čoveče. Čemu toliki stres?
Stvari će se promeniti.
Od sutra ćeš svakog dana ići u školu, bez izuzetka.
Kako ćeš me naterati, uz pomoć ludačke košulje?
Ići ćeš u školu, jer mi te je do ovde više!
Kapiram.
Upakovaćeš me, ubaciti u kombi i isporučiti?
Znači, tako ćemo. Dobićeš telefon kad se vratiš u školu.
Vrati mi telefon! -Upozoravam te.
Upozoravam te!
Vrati ga! -Prekinite!
Napolje!
Praviš veliku grešku! Platićeš za ovo!
Marš!
U redu je, mila.
Vratiće se.
Ne mogu da verujem.
U redu je, mila.
Trebao si da smiriš situaciju, a ne da je pogoršaš.
Znači, ja sam kriv?
Njegovo bežanje sa časova i krađa su nas danas koštali 500 funti.
Sebičan je.
To je sada više od pukog "ispravno ili pogrešno".
Gluposti, tačno to i jeste, ispravno ili pogrešno.
Viđala sam to i ranije. Moramo da komuniciramo s njim.
Moramo da budemo zajedno. Ne želim da ga izgubim.
Ja i ti moramo da komuniciramo. Moraš me podržati.
Inače nam se crno piše.
Podržavam te.
Crno nam se piše ako ne pripaziš na narav. Iscrpljen si.
Kako to ne vidiš? -Znači, ja sam kriv?
Bićeš kriv ukoliko ne naučiš da se kontrolišeš.
Morala sam da vas razdvajam.
Ne želim da bude kao moj tata.
To je udarac ispod pojasa. Nisam kao taj matori smrad.
Kako možeš to da kažeš?
Kada sam ja to podigao ruku na decu?
Bio si na ivici.
Čim pređeš tu liniju, nema povratka.
Zar ne shvataš to?
On je mene napao, a ne obrnuto.
Bila sam između.
Zašto mene kriviš? -Ne krivim te.
Ne krivim te.
Tako mi zvuči.
Ako tako misliš, možeš da se spakuješ i ideš.
Ne slušaš me. -Prekinite da se svađate.
Evo me idem. Ne slušaš me.
Znaš da mrzim prepirke i svađe.
Nisam ja kriv.
Iscrpljen si.
Moraš biti oprezniji.
Idem, Lajza.
Stvarno mi je žao.
Nisam htela da brineš, ali ona mokri u krevetu.
Sada?
Ne, ali drhti kao prut. Spavaću sa njom večeras.
I meni je jako žao.
Moramo da preguramo ovo.
Ne znam šta da radim.
To je njegov mobilni.
Tu su mu domaći zadaci,
njegovi grafiti, slike sa društvom.
Jesi li znao to? -Ne.
To je njegov život.
Šta dobijamo oduzimanjem njegovog telefona?
Da mu ga vratimo?
Hvala.
Idem da ga nađem.
Kod Harpuna je. Poslaću mu poruku.
Šta nam se to dešava?
Ne znam. Stvarno ne znam.
Abi? -Šta je? -Dođi.
Šta je bilo? -Samo dođi.
Ko je to uradio? -Šta misliš?
Pogledaj moje slike.
Preskočio je one sa tobom i Lajzom.
Šta ti to govori?
Jesu li mu ključevi tu? -Ne.
Nema mi ključeva od kombija. -Baci pogled.
KRETEN
Je l' tu? -Jeste.
Proveri jaknu.
Moram da ih nađem. -Vidi u jakni, ja ću u njegovoj sobi.
Ako ih ne nađemo, ne mogu da odem na posao!
Proveri jaknu u dnevnoj sobi.
Uradio je ovo da ne bi otišao na posao.
Nisu ovde.
Našao si ih? -Ništa.
Šta sad?
Ne mogu da zovem Malonija, iznapušavaće me.
Znaš gde Harpun i Dodž žive.
Pogledaj koliko je sati. -Uzmi Sebov stari bicikl.
Stići ćeš za sekund.
...kad izađete odavde...
Idite samo pravo.
Zatim druga levo...
Maloni, Riki je.
Imam problem. Ne mogu da nađem ključeve od kombija.
Drugi dan zaredom mi jebeš statistiku.
Od radnika od poverenja postao si zamlata.
Znam.
Samo to imaš da kažeš?
Ovo je još 100 funti kazni i još jedna kazna.
Bude li ti se ovo opet ponovilo, letiš.
Gde su ključevi od kombija? -Izgubio si ključeve?
Šteta. -Samo mi ih vrati.
Vrati mi telefon. -Vrati mi jebene ključeve!
Ne znam o čemu pričaš, ludaku jedan.
Ne znaš o čemu pričam? Bio si unutra i sve poprskao!
Uzeo si ključeve! Zamalo da ostanem bez posla!
Ne znam o čemu pričaš, debilu. -Pičko mala!
U kurac! -Pomeri se.
Pobogu. -Izađi!
Napolje!
Dobro.
Ćao, Lajza.
Tata, hoćeš li doći kući?
Treba mi malo vremena.
Molim te, dođi kući.
Kako ti je brat?
Upravo je izašao. Dobro je.
Dobro. -Molim te, dođi.
Izvini.
To nije trebalo da se desi.
Stvari su se otrgle kontroli.
Moram nešto da vam kažem.
Šta?
Sinoć, kada je Seb došao i poprskao slike,
ustala sam i čula ga.
Otišao je pre nego što sam stigla.
Samo sam želela da stvari budu kao nekad.
Želela sam da se Seb vrati.
Mislila sam da ako uzmem tvoje ključeve,
stvari će se vratiti u normalu.
O, dušo.
Izvinite. Ja sam kriva.
Nisi ti kriva.
Sad mogu na posao.
U redu je, mila.
Gde je Seb?
Dugujem mu veliko izvinjenje.
Kod Harpuna je, dobro je.
Čula sam se sa Harpunovom mamom.
Prespavaće tamo večeras.
Želim da mu kažem da je sve moja krivica.
Stani, magarče!
Zdravo, dušo.
Pogledaj ta usta.
Šta je ovo? -Ne znam. -I ovo.
Postavlja puno pitanja.
Puno toga o njemu ne znam.
Sranje!
Uzmi telefone!
Dođi, pičko!
Kretenu! -Razbijte ga!
Daj mi torbu!
Pičko!
Govno jedno.
Slomio si mi nos!
Jajaro!
Smrdljiva jajaro.
Sedite. Primiće vas uskoro.
Ajiša Robson.
Dođite, Ajiša.
Stiven Baron?
Dobro je. -Sigurno?
Nel Mekšejn?
Brinu me tvoja glava i rebra.
Oči su ti natečene.
Ništa strašno. Dobro vidim.
Mislim da ti je i zglob povređen.
Vredelo je. Jebeni kreteni.
Jesi li izgubio svest? -Ne, što?
Jesi li se umokrio?
Pišao sam u bocu u zadnjem delu kombija,
našli su je i polili me njome.
Dobro sam. Idi vidi još koliko ćemo morati da čekamo.
Umirem od dosade ovde.
Radije bih da sam kući. Idi.
Ne idemo bez rentgenskog snimka.
Kako se beše prezivate? -Taner.
Rendgenski snimak je završen,
ali mora lekar da ga pogleda.
Čeka se oko tri sata.
Tri jebena sata? -Znam.
Džeki će pričuvati Lajzu.
Jesi li pričala sa Sebom?
Da, nije rekao ni reč. U šoku je.
Hoćeš li se javiti?
Majku mu, to je Maloni.
Jesi li dobro?
Jesam, čekam rendgenski snimak.
U redu, srećno.
Šta ja sa ostalim pošiljkama?
Ne sigurnom su. Henri je preuzeo kombi.
Čuo sam se sa osiguravajućim kompanijama.
Pokriće sve telefone,
gotovo sve, osim pasoša.
Kod tebe su bila dva. Žao mi je zbog toga.
Žao zbog čega? -Pa, pasoša.
To je 250 funti po pasošu.
Pravi maler. Dođeš 500 funti ukupno.
500 funti za dva jebena pasoša?
Ne mogu da verujem.
Jesi li našao zamenu za sutra?
Ubili su boga u meni, a ti me pitaš za zamenu?
Pretpostavljam da ćeš me kazniti sa još 100 funti?
Izvini, ali najgori deo je pištolj.
Pištolj? -Šta?
Tako zovemo skener. Kreteni su ga razbili.
Nastavi. -Znaš da on vredi 1.000 funti?
Možeš da plaćaš u ratama.
Hiljadu? Očekuješ da ti platim 1.000 funti?
Ti to mene jebeš?
Stani, Abi, nemoj. -Ovde Rikijeva žena, Abi.
U bolnici sam sa njim.
Lice mu je izubijano, čeka snimke,
možda su mu pluća probijena, glavu mu nisu još pregledali.
A vi pričate o globama i uređajima od 1.000 funti.
Šalite se? Samozaposlen?
Radi 14 sati dnevno, šest dana u nedelji.
Radi za vas. Kako je onda samozaposlen?
Kako se izvlačite sa ovim?
Kako sebi dopuštate da se tako ponašate prema ljudima?
Radi se o njihovim životima.
Ovo je moja porodica, i upozoravam vas da se ne zajebavate sa njom!
Jebite se vi i vaš uređaj,
i vaš telefon koji možete da nabijete u dupe!
Abi, nije pravo mesto. Izvinite. -Izvinite, inače ne psujem.
Izvinite, negovateljica sam. Brinem o ljudima.
Nikad ne psujem.
Hajde. -Ne psujem.
Uzmi torbu.
Tako mi je žao! -Znam. Idemo.
Žao mi je. -U redu je.
Je li sve u redu? -Jeste.
Šta je sa rendgenskim snimcima?
Bez brige. Doći ću sutra po njih. Malo je uznemirena.
Svratiću sutra ujutru, ako je to u redu.
Imala je traumu.
Tata. -Šta je? -Jesi li dobro?
Da, dobro, hvala na pitanju.
Malo sam uzdrman.
Hoćeš da ti donesem vodu ili čaj?
Ne, hvala. Imam već.
Vidi na šta ličiš.
Gore je nego što izgleda. -Sav si sjeban.
Znaš me.
Jake ruke, šuplja glava.
Sigurno ti ništa ne treba?
Ne, hvala, sine.
Tu sam ako ti nešto zatreba.
Seb?
Drago mi je da te vidim.
NE LJUTI SE, ABI. BIĆU DOBRO. VOLIM TE.
Tata, kuda si to pošao?
Spusti prozor.
Kuda si pošao?
Smiri se. Idem u bolnicu po rezultate.
U 6.30 ujutru?
Razgovaraćemo večeras kad se vratim.
O čemu ćemo da razgovaramo?
Do guše smo u dugovima. Kažnjavaju me na svakom koraku.
Ako ih ne platim, završićemo na ulici.
Neću dozvoliti da se to desi.
Ne možeš takav na posao. Vidi na šta ličiš.
Gledaš samo na jedno oko.
Poginućeš dok voziš.
Sine, moram na posao.
Nemam izbora.
Samo želim da budeš onaj stari,
da sve bude kao pre.
To je sve što želim.
Biće bolje za šest meseci, obećavam.
Kako znaš? -Jer ću naći rešenje.
Moram sada da idem.
Nemoj. -Pobogu, Seb. Moram na posao.
Ne mogu da te pustim! -Moram da idem! -Nemoj, tata!
Odlazim. -Kako to misliš? -Moram! -Izađi iz kombija!
Sunce ti jebem! -Izađi iz kombija! Otvori vrata.
Moram da idem! -Izađi iz kombija.
Moram na posao! -Izađi! Ne ideš nigde takav.
Moram na posao! -Ne možeš da ideš!
Skloni se od prokletog kombija!
Riki, ne idi na posao!