Bazirano na stvarnim dešavanjima
29. maj, 1945 Tri nedelje posle pada Hitlerovog Rajha
POSLEDNJI VERMIR
Oprostite ovom čoveku
koji je ovde proglašen krivim za saradnju sa neprijateljem.
Neka se Bog smiluje tvojoj duši.
Amen.
Pažnja!
Pripremi se! Nišani!
Pali!
Je li stiglo? Je li ovde? - Prošlu noć.
Džerom, dobar rad na tim bakropisima. - Cilj mi je ugoditi.
Na vašem je stolu poklon. Trešnje za porodicu.
Pokušaću da ih ne pojedem pre nego što se ovaj put vratim kući. Hvala vam.
Holandski Jevrejin sa kanadskom uniformom.
Kapetan. Kapetan Piler. - Ko je nju pustio unutra?
Deker, ovo je Mina. Mina, ovo je Deker.
Zdravo, Mina. Drago mi je. - Zdravo.
Nekad smo zajedno bili u Otporu.
Da, ali nije se mogao odupreti ničemu bez mene.
Sad radi sa saveznicima. - Da.
Sve ovde je ukradeno,
i zadužili su me da saznam koje su od njih oduzete,
i koje su bile prodate nacistima.
Ali želim da izbegnem uplitanje Ministarstva pravosuđa
jer oni izgleda imaju svoj posebni program i zato si mi ti potrebamn.
Treba mi neko kome mogu da verujem.
Pa, sve za starog prijatelja. Ali moram li nositi uniformu?
Oh, da, to je jedna od pogodnosti.
Ovo je upravo pronađeno u Geringovoj skrivenoj kolekciji.
Hrist i preljubnica. To je Vermir.
Vermir! - I... našli smo pismo.
Presavijeno u sanduku.
Jednom sam tamo prisustvovao izložbi,
pio šampanjac i jeo dimljenog lososa,
i video neke strašne slike.
I koje ste Nemce tamo upoznali?
Stisnuo sam ruku ili dve.
Te svinje su bile svuda. Nisi ih mogao izbeći.
Nikad nisam imao taj problem.
Ne, ni ja.
Ja sam lični prijatelj princa Bernarda
i zapovednik Ministarstva pravosuđa.
To je vrlo dobro za vas,
ali ne radim za Holandsku vladu koja je pobegla kad su se stvari zahuktale.
Deker, hoćeš li molim te otići da sedneš?
Naložila mi je saveznička komanda.
Koja će uskoro predati vlast zakonitoj holandskoj vladi.
Ali ne danas.
I što više vremena budem gubio na tebe,
to će više nacističkih simpatizera sa kojima si pio šampanjac da se izvuče.
Bojim se da te moram zamoliti da...
U ovom je pismu vlasnik galerije Goudstiker
ovlašćuje vas za proveru pozadine Vermirove slike...
Ne sakupljam umetnost.
...pre nego što je Rajhsmaršal Herman Gering pristao da je kupi.
Hrist i preljubnica upravo su pronađeni u železničkom vagonu
u austrijskom rudniku soli.
Stvar o Geringu...
vodio je pedantnu evidenciju svih svojih umetnina.
Dakle, sada mi recite o ovom pismu.
Bila je to usluga.
Imao sam ugledno ime.
Prosto sam napisao da bih gantovao za poreklo slike
kako bi finalizirali prodaju.
Jer je slika ukradena od Jevreja?
U čiju je bila korist?
Ko vam je doneo sliku?
Han Van Megeren.
Han Van Megeren?
Doista.
Ja sam kapetan Džozef Piler iz savezničke privremene vlade.
Molim vas, uđite, gospodo. - Hvala vam.
Jeste li nas očekivali?
U ova se vremena očekuje bilo šta.
Sviraš li?
Ne, ne više.
Mogu li vam ponuditi piće? - Da.
Ne, hvala.
Ne?
Živite li ovde sami?
Za sada. Nedavno sam se razveo.
Ovo je sada kuća moje žene.
Ona je u Francuskoj, a domaćica se vratila u Utreht.
Rat vam je dobro došao, ha?
Imao sam sreću da sam prodao seriju flamanskih primitivaca
pre izbijanja neprijateljstava.
Dakle, vi ste trgovac umetninama?
Slikar sam i ljubitelj umetnosti.
Ali, naravno, svoje mogućnosti koristim tamo gde mogu.
I za vreme rata, šta ste radili?
Pokušao da preživim, kao i svi drugi.
Ponestajanje šampanjca mora da je bilo porazno.
Oh, nije tako loše kao kad vam ponestane kavijara. Da sednemo?
Ne, ne, prošetaćemo.
Oh, treba li mi jakna?
Niste pitali zašto sam ovde.
Pa, smatram da je u životu, kao i u umetnosti,
uvek najbolje ne pokvariti iznenađenje.
Ili možda uopšte nije iznenađenje.
Hoćemo li?
Sviđa li vam se Johanes Vermir? - Naravno.
Jednak Rembrandtu, superiorniji od Halsa,
i to samo dlaku iza Mikelanđela i da Vinčija.
A ovaj, Hrist i preljubnica.
Kako se to ocenjuje?
Nesumnjivo remek-delo.
Njeno izrazito obeležje je dominiranje svetlosti i boje
a ipak sa značasnim odstupanjem od njegovih proslavljenih dela.
Zanimaju vas i umetnost kao i muzika?
Oh, ne, ne, ne.
Ono što me zanima je da je prodata Rajhsmaršalu Hermanu Geringu
za više od 1,5 miliona guldena,
što je najveća svota ikad plaćena za neko umetničko delo.
Šta dokazuje da i svinje ponekad mogu imati ukusa.
Ili možda previše novca.
Pratio sam prodaju do galerije Goudstiker,
putem mreže vaših suradnika, do vas.
Moram da znam odakle je došao ovaj Vermir.
Je li bio iz opljačkane kolekcije?
Jevreji koji pokušavaju da pobegnu iz Evrope?
Gdine Van Megeren, kao što znate,
saradnja sa neprijateljem je značajan prestup.
Svakodnevno streljaju ljude na ulicama.
Svi moramo da umremo kad tad.
Iako Vermir, Hals, Boš, oni žive večno.
Oni nam govore kroz vekove.
Ali vi niste među tim imenima, zar ne...
gdine Van Megeren?
Dakle, sigurno ste bogatstvo stekli na neki drugi način.
A šta će, ako smem da pitam, biti vaša velika ostavština, kapetane Piler?
Stavljanje vas i vaših prijatelja u zatvor.
Ili u omču.
Ovo je vaša šansa za iskupljenje
i možda, što je još važnije, preživljavanje.
Pa ipak osećam da ste možda vi taj kojemu treba iskupljenje, zar ne?
Stavite ga u samicu.
Pojedinačni obroci. Bez posetioca.
Fin, želiš li mi pomoći? - Svakako, tata.
Uzmi ove. - U redu.
I one se stavljaju u ovo.
Samo ja mogu da naslikam sliku koju tako očajnički želite da vidite.
I šta je to što tako očajnički želim da vidim?
Želite pravdu protiv zlih, zar ne?
Dakle, trebaću vam.
Ali molim za uslugu. Trebaju mi moje boje. Trebaju mi moje četke.
Molim vas, pošaljite me kući... - Doneću ih ovde.
Ovde nema života, nema inspiracije.
Želite li inspiraciju?
Šta će vam inspiracija ako vam slomim ruke?
Tablete?
Ja sam detektiv De Klerks.
Ministarstvo pravosuđa. Dugo vremena.
Čuo sam da ste ulovili veliku ribu, Van Megerena. Je li to tačno?
Ko vam je to rekao? - Znate, bubanjevi iz džungle.
Moramo ga ispitati.
Mi smo u istom timu. Moramo deliti informacije.
Jesmo li u istoj ekipi?
Prošli put kad sam mu bio na tragu, nekako mi je izmakao.
Mreža starih momaka.
Možda bi trebali preimenovati vaš profil u Ministarstvo prikladne pravde.
Vi i ja, mi smo samo pešaci.
Ne moramo se brinuti zbog velike slike.
Vidim. Pa, pazite, pazite kako koračate.
Izvinjavam see. Šta ste bili pre rata?
Krojač, zar ne?
Policijski sam islednik već 15 godina,
a ovo bi moglo biti veće od nekih slika.
Ovaj Van Megeren je možda pomogao finansiranje špijunskog kruga Abvera,
pranje novca za naciste.
Još više razloga zašto bi se vaš odsek klonio ovoga.
Sav ovaj uzlet i samopouzdanje, Pilere,
to je prilično dobra maska, ali ovde ste preko glave.
Da. I znate to.
Zapravo, ne treba mi vaše dopuštenje da vidim Van Megerena.
Samo sam bio pristojan.
Ovo je objekat zajedničke jurisdikcije,
i ovde imam potpisano naređenje holandske vlade
da preuzmem vašu ribu.
Dakle, zapravo, preuzimamo odavde.
Ministarstvo pravosuđa.
Momci.
Deker? Deker!
Vadite ga napolje.
Vreme je za vežbanje. Idemo. - Šta?
Dođi. - Dođi.
Vodi ga odande.
Ovuda.
Hej!
Tablete!
Nije da nisam uživao, ali šta smo, dođavola, upravo uradili?
De Klerks ga želi, ali niko mi neće uzeti ribu.
Vaša riba? Kako laskavo.
Jako lepo, Džo.
Oh, da.
Pa sjajno. Ovde definitivno mogu da slikam.
Sve dok ste sretni...
Napraviću popis svojih potreba.
Moj asistent, Kotje, zna gde je sve u mom studiju.
I trebaće mi moj viski.
Doneću vaše boje. Zaboravite na viski.
I, molim vas, nemojte se igrati sa mnom.
Gdin Deker ovde ima moje dopuštenje da vam slomi obe noge
ako pokušate da pobegnete.
Mogu li pozajmiti vašu notes i olovku?
Moraćete da pronađete ovog čoveka.
Teo Vajngarden.
Zašto? Ko je on?
On je najvažniji igrač u ovoj maloj igri.
Želite li svoje boje ili ne?
Da, i zauzvrat, sve će se otkriti.
Verujem da bi Teo trebao biti u Amsterdamu.
Ne znam. Ali trebate ga pronaći.
Ne ispuštaj ga iz vida.
Ovo je nečuveno!
Han Van Megeren je ključan za naš slučaj. Imamo svako pravo...
Njegov lakej, De Klerks, pokušao je da ukrade mog zatvorenika.
Dovoljno.
Gde ste služili u ratu?
Ne vidim kakve to veze ima sa ovim. - Odgovori na pitanje.
London. Pomažući Holandske napore najbolje što mogu.
Gubite se iz moje kancelarije.
Hvala vam.
Vratiće se. Savezničko komanda privodi se kraju.
A Teo Vajngarden, šta je sa njim?
Poslaću ti telegram.
Džo.
Popusti.
Ne možeš da središ svakog od njih.
Zvali su me iz Ministarstva pravosuđa.
Skidaju vas sa Božićnog popisa.
Da, nemamo puno vremena.
Moramo da nastavimo potragu za Teom Vajngardenom.
I izvršimo veći pritisak na Van Megerena.
Možda mogu da pomognem.
Želiš da ga malo obradiš? - Da. Mogu mu malo zapapriti.
Šta? Ne kažem da će biti lepo, ali...
A a sam mislio
da si samo fina, tiha devojka iz Haga.
Moramo pronaći ženu Van Megerena.
Da. - Tako je.
Vidimo se sutra. - Vidimo se sutra.
Zdravo.
Ko je to bio?
To je Mina. Ona je moj asistent.
Pomaže mi u slučaju Van Megeren.
Veoma je lepa.
Je li? Nisam primietio.
Morate nekako olakšati duge sate.
Želite li razgovarati o svojim dugim satima tokom rata?
To nije pošteno, Džo.
Hej, momci. Želite li kupiti nešto umetnosti?
Ludi smo za umetnošću. Voleli bi da zvirnemo u ono što imate.
Pa, sad smo zatvoreni.
Šta znači...
uzmi svoje izviđače i odjebi.
Recite svom krojaču da će šiti zatvorske uniforme sledećih 40 godina
kad završim sa njim, hoćete li?
Dobar pas.
Idemo.
Možemo li još nešto dobiti?
Piće bi bilo lepo.
A ko je ona?
Ovo je moja asistentica, Kotje Hening.
Kotje, upoznaj mog tamničara, Džozefa.
Moram da idem.
Sledeći put ću pokušati da ti donsem tvoj viski.
Da, ako bi mogla.
Ona vam nije pomoćnica, zar ne? Ona je vaša prokleta devojka.
Pomalo od oboje.
Donela je boje.
Kad se skinula, znaš, šta sam trebao učiniti?
Gđice Hening, pričekajte. Želeo bih da porazgovaramo.
Kasnim na susret sa mužem.
Han zna gde me možete pronaći.
Uveravam vas, sve za umetnost.
Gubimo vreme, Džo. - Ne, traćite moje vreme.
Teo Vajngardena nije moguće pronaći.
Ne mislim da ste čuli za slikara po imenu Vilem Gilis Kol.
Ne, nisam.
Kol je stvorio stotine prekrasnih dela pre 3 veka,
i ni jedno od njih nije vredno platna na kojem su naslikana.
Slušajte, mene istorija umetnosti ne zanima.
Vermir, s druge strane,
slika celu karijeru tek nešto više od 30 slika,
svaka vredna zapanjujućeg bogatstva.
Znate li zašto? - Ne, i nije me briga.
Trebalo bi.
Mislite da istražujete umetnost, ali istražujete novac i moć.
Onda nastavite sa tim.
Neko odluči. Takozvani stručnjak, kritičar.
Oni proglašavaju da je to genije, ovo je važno, ovo je umetnost.
I tako legenda započinje i legenda se gradi.
Bogati trgovci vide svoju priliku da postanu kultivisani svojim posedovanjem,
muzeji se bore da ih stave na svoje zidove, i to ide tako i dalje.
Kad sam bio dečak, otac je znao da me tuče zbog slikanja.
Iako mi je to bila jedina strast u životu.
Ali, prihvatio sam batine.
A kad sam mogao, odselio sam se od kuće u Pariz
i slikao sam još više.
Pio sam previše, spavao sam sa premalo žena,
i na kraju sam poludeo.
Jedne vrlo olujne noći, baš kad hteo da skočitm sa Ajfelove kule,
otvorilla se pukotina unebu.
Mogao je to biti absint, ali zakleo bih se da sam ugledao Svemogućeg.
Vrlo brzo sam se vratio u Holandiju,
i u besnoj groznici stvaranja slikao sam mesecima bez sna.
Napokon, kad sam se srušio,
Danima sam plakao gledajući svoj posao.
Uhvatio sam svoju dušu na platnu, ugrabio savršenstvo od Bogova.
Uticajni prijatelj odmah je dogovorio izložbu u galeriji Bisling.
A cela je zajednica brujala
da se oglasio novi, važan umetnički glas.
Celi je Amsterdam bio tamo.
Još uvek čujem brbljanje,
osećam parfem svih tih lepih žena
koje su odjednom shvatile da postojim.
Energija je bila opipljiva, kritičari... jednoglasni.
Rekli su da je moj nezrapni dosezanja dubine bez emocija,
sa nedostatkom vizije, potpuno bez duše.
Nisu hteli samo da me unište, već su hteli da mi i kosti samelju u brašno.
Zašto?
Nisam uspeoda pravilno potražim njihovo slavno odobrenje.
Dakle, svi moji novi poštovaoci odjednom su nestali i bilo je gotovo.
Što nas vraća Hristu i preljubnici.
Je li ti muzika u krvi, Džo?
Siguran sam da ste imali svoj trenutak Ajfelove kule.
Niste li uvek želeli da budete samo pijanista?
Molim vas, gdine Van Megeren,
kako ste došli do slike?
Isti način na koji sam prošao do svake od njih.
Uz pomoć mog prijatelja, Tea.
O. Teo Vajngarden, taj tajanstveni čovek.
Dirk Hanema tačno će znati gde se nalazi.
I pomozite mi ovde, ko je Dirk Hanema? - On je takozvani stručnjak.
On je najveći krivac od svih tih kritičara.
Takođe je direktor muzeja Boijmans u Roterdamu,
što me i dan danas zbunjuje.
Pa, Deker, čini se da sam na putu za Roterdam.
Inspirativno, zar ne?
Jednoga uči značenju opraštanja.
Gdin Hanema?
Dok nisam otkrio Večeru u Emausu,
znalo se da postoji nešto više od 30 Vermira.
Oni su postali Sveti Grali 20. veka.
Ako postoji bilo šta dobro u ovom ratu,
to je da bi druga skrivena remek-dela mogla izaći na videlo.
Otkriti ovo bio je veliko postignuće u mom životu.
Šta mogu učiniti za vas, gdine...?
Kapetan Piler.
Da. Vaša kancelarija nam stalno zadaje posla.
Šta vas dovodi ovde?
Teo Vajngarden.
Vi ste Jevrej, zar ne?
Da. Je li to problem za vas?
Tragično je šta se dogodilo sa vašim ljudima.
Mojim ljudima?
Nismo li svi Holanđani?
Teo Vajngarden. Tamo.
Poznajete li ovog momka?
Neuspešan kao slikar. Ni neki trgovac umetninama.
Kakav ste posao imali sa njim?
Bio je nadležni restaurator. Pre nekog vremena obavio je posao za mene.
A vaše mišljenje o Hanu Van Megerenu?
Trećerazredni umetnik, prvorazredni oportunist.
Je li se družio sa Nemcima koji su oblatali umetniču scenu?
Iznenadilo bi me da nije. - A zašto to?
Besni je narcis i lukavi đavo.
Uživajte u svom danu, kapetane Piler.
Đavolja mokraća.
Pa, taj terpentin je sve što je ostalo zahvaljujući vašim nacističkim prijateljima.
Pogrešno ste informisani. Ja nemam prijatelja.
Da, vidim zašto.
Ovo miriše pitko.
To je moj najkvalitetniji skidač boje. Zašto ne probate?
Dovešće vas do drugog seronje.
Pa, to bi bilo zanimljivo.
Reći ću vam nešto, idite do moje kuće. Imam kolekciju viskija u podrumu.
Donesite ovde 2 pakovanja i naučiću vas kako da pijete.
Ako odem do vaše kuće, pobeći ćete.
Moj đavolski plan je propao.
Samo što me ne zanima bežanje.
Izgledam li ti toliko glupo?
Naravno da ne.
Ljudi poput vas učinili su za ovu zemlju više od svih.
Prokleto ste u pravu.
Pa, šta slikate?
Moje izbavljenje. Još uvek ne znam.
Moja tema mi je donekle tajna.
To je prilično oslobađajuće, znate.
Ogoliti se i...
dozvoliti da vas neko slika,
deo po deo.
Vidim. - Pretpostavljam da je Teo bio zaljubljen u mene.
Rekao je da imam bezvremeno holandsko lice
koje bi moglo ulepšati klasike.
Što je bio njegov način da pokuša da me odvede u krevet.
A je li te Teo upoznao sa Hanom?
Da, mislim da jeste.
Da, mislim da je tako bilo.
Kerolajn.
Savršen izbor za vas.
Han voli da me slika.
Znate, ponekad se... čak se ni ne dodirujemo.
Ne moramo.
A recite mi, vaš suprug, nema ništa protiv?
Pa, Han misli da, duboko u sebi,
svi muškarci maštaju o tome da njihove žene zavodi drugi muškarac.
Ili žena.
Han razume ljudsku animalnst bolje od svih.
Jesu li ga zato Nemci toliko voleli?
Svi - Svi vole Hana. - Fotografija!
On je... - 5! Dođi.
On je život zabave. - 4! 3!
Koji su Nemci prisustvovali njegovim zabavama? - 2! 1!
Nikad nisam rekla da jesu.
Vidite... Ne znam ništa o Hristu i preljubnici.
Ili bilo kom Nemcu.
I nemam pojma gde je Teo.
Koga je Han najviše cenio?
Sebe, mene i njegovu ženu. Bivšu žena.
Johana. Gde je ona?
Negde u Francuskoj.
Umorilo ju je njegovo uživanje u životu.
Ali dao joj je sve, znate. Kuće, novac.
Koji bi drugi muškarac svojoj ženi dao celo bogatstvo?
Šta ste saznali?
Pa, zavisno od toga koga pitate,
on je ili Đavo ili svetac.
Možda nađem nešto u notesima Tea Vajngardena.
Da, i proverite i smrtne slučajeve, molim vas.
Da, pošto završim poštu, kapetane.
Hvala vam.
Zdravo?
Deker?
Piler, ovde!
Hodaj prema meni.
Stani!
Sad, 2 koraka udesno-levo.
Još jedan korak. Ne tako veliki. Pola koraka unatrag.
Ovde? - Da.
Da? - Sad polako hodaj prema meni.
Jednostavno učinite to.
Trebaće ti ovo.
Koliko ima?
Ne znam.
Počlo je da mi priča, pa sam vas pozvao.
Imati savest je užasna nevolja.
Da, ali naša nagrada stići će kasnije.
Prokleto si u pravu da hoće. Spakovao sam već 2 sanduka sa pićem.
Ne, ne, ne. - Šta?
Ne uzimamo ništa od toga. - Šta? Pustićemo da istrune?
Ili to ostaviti nekom nezaslužnom seronji? To je Huč.
To je svetska klasa. - Da, i već si dosta popio.
Dosta ti je bilo.
Samo grickanje, kako bih se uverio da to nije iluzija.
U poslednje vreme ih imam puno, a i ti ih imaš, zar ne?
Da, i cuga neće pomoći, prijatelju.
Prokleto dobro.
Ovo će vratiti deo starog sveta, pomoći nam da se prilagodimo.
Vaša supruga je upravo nazvala. Da je nazovem? Šta da kažem?
Reci joj da ću zakasniti. Kasnije ću se pozabaviti njom.
Novogodišnje veče, pre 2. godine. To je bila luda noć.
Kladim se. Ko je ko?
To je Kotje sa moje leve strane,
i Johana, moja supruga, sa moje desne strane... Moja bivša supruga.
Van Stajvesend kojeg si već upoznao, stari fop.
A to su samo prijatelji prijatelja.
Šta je sa ovim ovde pokraj plavuše?
Švaba sa rukom oko nje?
Ne bih imao pojma.
Jesi li siguran?
Pogledajte mu lice i onu kriminalnu frizuru.
Ne bih dopustio da mi se taj krelac pipne ruku.
Sećate li se da mu niste stisnuli ruku?
Džo, tako si doslovan. Jeste li već pronašli Tea?
Ne želim sada da razgovaram o fantomima.
Želim razgovarati o ovom nacističkom špijunu
koji na ovoj fotografiji nazdravlja vašem dobrom zdravlju.
Moje zabave su živahne.
Ljudi čuju o besplatnoj cugi i besplatnim drogama i lakim ženama,
a one noći bilo je tamo dosta toga.
Pa, nije on samo ušao na vaša vrata, zar ne?
Ko ga je doveo? - Ne znam.
Džerom. Možda je to bio Džerom.
Džerom Hajden? - Da, ali koga briga?
Pogledajte sve ove lepe žene
i želite razgovarati o nekom uzgajivaču svinja iz Mugendorfa.
Mislim da imate više od problema sa pićem.
Ovaj uzgajivač svinja iz Mugendorfa zvao se Herman Kempf.
Bio je nemački obaveštajac,
a on je običavao da regrutuje
holandske državljane da špijuniraju za njega.
Herman Kempf bio je vrlo skup za holandski otpor.
Ja sam umetnik, a ne nacistički špijun.
Zašto ste sakrili sliku? - Nisam je skrivao.
Možda je Johana to učinila pre nego što je otišla, ne znam.
Kempf se pojavljuje na vašoj zabavi.
Ubrzo posle toga, uplaćuje ti se 1,6 miliona guldena
od Hermana Göringa vredi mnogo više nego što vredi i jedan Vermir.
I zašto? Jer su nacisti tako velikodušni?
Ne, jer su narcisoidni.
Hitler je u svojoj kolekciji već imao 2 Vermira.
Gering je hteo da nadmaši svog Firera.
Želio je da poseduje najvredniju sliku na svetu, legitimno,
što je značilo da je to morao platiti. - Ili ste možda plaćeni
za nešto više od same slike.
Kao što je?
Novac za finansiranje nacističkih operativaca u Holandiji,
koristeći se umetničkim svetom kao pročeljem.
Džerom, Piler je.
Samo trenutak.
Pusti me da se obučem.
Dobro veče, Džerom.
Zašto nam ne kažete o vašoj vezi sa Van Megerenom?
To su potvrdili i drugi
da ste sa Kempfom dolazli na njegove zabave,
da ste bili prijatelji.
Držite prijatelje blizu, a neprijatelje bliže.
Tako sam se pokušavao obračunati sa nacistima.
Jeste li se tako nosili sa Kempfom?
Držali ste ga blizu, doneli mu trešnje iz svoje bašte?
Govorim uopšteno.
Van Megeren mi smešta.
On mora rešiti stare račune. - Kao šta?
Neke stvari koje sam rekao vratile su mu se.
Bio je truli umetnik, razvratna pijanica.
To je sranje. Vodili ste ovaj klub, zar ne?
Proneli ste informacije i umetnost niz lanac u Berlin.
Napunili su vam džepove i omogućili vam da zadržite lepe domove.
Ne! - Jeste li radili sa Teom Vajngardenom?
Imate njihove oči.
Tako zaključan u svom krstaškom ratu.
Nećeš ništa da slušaš.
Samo ti treba neko da ga pribiješ na krst.
To je vrlo zanimljiv pištolj, zar ne?
To je isti pištolj koji nose nemački oficiri.
I sav taj novac...
Iz vašeg Božićnog kluba, zar ne?
Očistite se, garantovaću vam pošteno suđenje.
Pošteno suđenje? Kao da me neće rastrgnuti na ulici.
Musert. Izdajica!
Reci mi istinu. Obećavam da ću ti pomoći, Džerom.
Pričaj sa mnom!
Džo? Šta je bilo?
Ti sa Hanom Van Megerenom.
Otišla si na jednu od njegovih zabava. - Išala sam na puno zabava, Džo.
Znaš to.
Sa Kempfom? - Da, sa Kempfom.
Šta je to? Šta želiš da kažem?
Želim da mi kažeš istinu.
Istinu?
Istina je da sam svaki dan rizikovala svoj život da bih preživela, Džo,
a ti si otišao.
Nisam otišao.
Pridružio sam se Otporu. Morao u podzemlje.
Ja sam Jevrej, sećaš se?
Da sam ostao, ugrozio bih našu porodicu.
Šta si ti uradila?
Išla na zabave...
obučena kao kurva.
Ne možemo dalje ovako, Džo.
Moram izaći iz grada i otići kod oca.
To je u redu.
Radiš već 6 sati.
Zar se to ne umara?
Inspiracija je prolazna. Ne treba je protraćiti.
Sva boja je samo pepeo i prljavština,
ali slojevito složeni u savršenom skladu i imate remek-delo
koje će preživeti ratove, civilizacije, živeće duže od planina.
A to je, prijatelju, najbliže Bogu što možemo.
Sve je to dečja igra.
Tačno. Deca znaju tu tajnu, a mi odrastamo i zaboravljamo.
A jedini put natrag je kroz alkohol ili bol, ludilo, samouništenje...
Priča mog života.
Nedostaje ti rat, zar ne? - Nedostaje mi akcija, da.
Ali volim da moja zemlja bude sigurna.
Zašto nešto ne naslikaš, prijatelju?
Šta kažeš? Napraviću ti paletu.
Naravno. Naslikaću ti remek-delo.
Pa, pogledaj to.
Da.
Još uvek radim na tome.
Znam da je to malo detinjasto. - To je bila cela moja poenta.
Ovo ima istinu i u tome je njena snaga.
To je naslikao vaš radnik na doku.
To je strašno.
Pa ipak, ne možete odvojiti pogled od toga, zar ne?
Nemam apsolutno nikakvih problema sa odvajanjem pogleda.
Zašto vas je napustila supruga?
Udala se za umetnika.
Ali onda sam postao imućan čovek.
A ti si jebao pola grada, zar ne?
Pa, da.
Ostavlja li vas supruga, Džo?
Da.
Ili se napuštamo.
Nikad nije lako.
Ali, istina, brak je neprirodno stanje.
Ljudi to teško prihvataju, naravno.
Znaš šta?
Voleo sam da budem oženjen, ali...
rat nas je ubio.
Rat je gotov.
Pa, nacisti su još uvek u mojoj kući ili...
Ili su njihovi duhovi, u svakom slučaju.
Moja se supruga zaposlila...
kao sekretarica nemačkog oficira.
Ispostavilo se da je to bio Herman Kempf,
čovek sa kojim se nisi hteo rukovati.
To je bio način da se podaci usmere Otporu,
i bila je dobra.
Bila je jako dobra. A njen je trud spasio mnogo ljudi.
Nemci su joj verovali.
Ali to poverenje je trebalo zaslužiti.
Morala je da spava sa tim muškarcem da bi zadila njegovo poverenje.
Nikad je nisam pitao za to.
Zamolio sam je da prestane.
Ali samo jednom.
A sada?
Prošlost za nju više ne postoji.
Izrezala ju je poput tumora.
Siguran sam da postoje stvari koje si učinio u Otporu
koje ne bi želeo da kažeš svojoj ženi.
Trebao bi ponovo svirati klavir. Muzika, umetnost, dobro je za dušu.
Mislim da vreme postaje sve kraće.
Moja slika je skoro gotova i tada bih vam je želeo pokazati.
Želite li piće?
To je...
To je privatna zaliha Van Megerena.
Džo.
Dobro je.
Prazno je.
Da, verovatno jeste.
Šetnja bi mogla biti dobra.
Ponudio mi je posao da ih špijuniram. - Jedan od De Klerka?
Rekao je da bih trebao razmišljati o svojoj budućnosti
jer je Saveznička komanda na odlasku.
I šta ste mu rekli?
Rekao sam da ću razmisliti.
Trebali biste razmišljati o svojoj budućnosti.
Da, znam.
Ovo sam ja.
Šta radiš tamo gore? U mraku?
Čekam svetlo.
Jesi li me čekao?
Da, mislim da jesam.
Je li ovo tvoj muž?
Da.
Kad je umro, ja... nisam plakala.
Nisam mogla.
Nisam mogla ništa da osetim.
Bila sam utrnula.
A onda je rat završio i došli su saveznici, a ja sam samo nastavila.
Samo tako.
I bojala sam se da možda više ništa neću osećati.
Ali sad vidim nadu.
Za sve nas.
Ne znam.
Liz i ja smo sada poput stranaca.
To je...
Umoran si. - Jesam.
Želiš li da legneš? Odmor?
Da, voleo bih to.
Legni sa mnom?
Da.
Uskoro će doći svetlo.
Da.
Pričekaćemo.
Da, halo?
Oprostite, šefe. Previše ih je.
Zatvoreno za posao. Odjebi.
Pusti Pilera unutra.
I eto ga.
Uprskao si, Pilere.
Tvoja rutina trgovine bikovima napokon je naljutila velike momke
a sada je ova galerija vlasništvo holandske vlade.
Ok, slušaj, ja sam... - Ne, ne, ne.
Šta god prodavao, Piler, ne želim to.
Preuzimam celu ovu stvar.
Nateraćeš Van Megeren da se nagodi, zar ne?
Da.
Imate limeno uvo. Prerezaću mu grlo.
Daću ljudima malo ukusa krvi. Nije li to ono što su želeli?
Ovaj je tip počasni nacist. Pustiću ga da se njiše sa ostalima.
I pretpostavljala sam da ima prijatelje na visokim mestima.
Da, ima i svi bi voleli da vide njegovu glavu na tanjiru.
Dosta je ovoga. Gde je on?
U zatvoru, gde mu je i mesto. "Gde je on?"
Smestili ste ga tamo kao u nekom velikom hotelu.
Je li vam ponudio novac?
Zapravo, koliko košta kupovina Džoa Pilera? Koliko?
Hej! Odbij! Odbij.
Vodite ga napolje. Vodite ga napolje!
Moj šešir, molim te.
To je slako.
Hej, ovde još ima posla ako ga želiš, dušo.
Džo.
Dođi.
Imao sam ga. Prokleto sam ga imao.
I sad je zaključan u toj tamnici i ne mogu doći do njega.
Više nismo nadležni za zatvor,
i saveznička terenska bezbednost je raspuštena.
Ne mogu više ništa učiniti. - Ni jednu uslugu ne možeš pozvati?
U očima vaše vlade više nismo oslobodioci.
Smetamo što čuvamo Holandiju od njene budućnosti.
Možda je vreme da krenemo dalje, za sve nas.
Van Megeren će platiti za ono što je uradio. Nije li to ono što ste želeli?
Zahvaljujući vama dobili smo još jedan.
Pomozite mi.
Pomozite.
Pomozite mi.
Izdajnik!
Pomozite mi.
Pažnja!
Cilj!
Vatra!
Hvala ti dede.
Džozef.
Ćao sine. - Ćao, tata.
Čuvaj se. - Da,ser.
Obećaj mi jedno.
Čuvaj mamicu. - Obećaj.
Obećanje? - Obećaj.
Daćeš mi poljubac?
Ministarstvo se žalilo.
Zdravo. - Zdravo.
Zagrlio bih te, ali... Da.
Ja...
Možemo li prošetati?
Da, naravno.
Da, evo me.
Puno katrana i perja od vlade.
Barem vam daje puno svežeg vazduha.
Znam da mi nije bilo dopušteno, ali mrzim nedovršene zagonetke,
pa sam ponela kući sve notese Tea Vajngardena
da ih pažljivo pogledam.
I mislim da sam nešto pronašla. Mogu li vam to pokazati?
Da.
Sećate li se ove?
Ovo je Kotje Hening koju je nacrtao Teo Vajngarden.
Da.
Znate li da je umro pre 3 meseca u Belgiji?
To sada teško da je važno, zar ne?
A sada... pogledajte ovu.
Devojka sa bisernom naušnicom Johanesa Vermira.
Tačno.
Pogledajte ovu.
Ovu ne znam. - Takođe Vermir. Nasmejana devojka.
Ova je bio poznati Vermir dok je još bio živ.
Ova... pronađen je 1926. godine
a overio je 1928. Dirk Hanema.
Sada je u Nacionalnoj galeriji umetnosti u Vašingtonu, DC
U redu. I zašto to gledam?
Šta vidite?
Vidim 2. žene.
Pogledajte njihova lica.
Izgled. Izgledaju poput sestara.
Izgledaju gotovo isto.
Pa šta? Dakle, neko je izgledao poput Kotje Hening pre 280 godina.
Ne. Ova slika nije stara 280 godina.
Ovo je Kotje Hening.
Dakle, vi kažete da je to falsifikat.
Ovu Kotje Hening
naslikao da nalikuje Vermiru Teo Vajngarden.
Teo Vajngarden nije bio dovoljno nadaren.
Znam nekoga ko može pomoći.
Mina!
Pazi, možda nije prošlo vreme za spavanje,
ali sigurno je prošlo moje. - Možemo li ući?
Trenutak molim. Moja žena.
Gdine, jeste li registrovani advokat?
Mina, ko je taj čovek?
On je Džozef Piler. On je... dobar je čovek.
Vidim.
Ja sam registrovani pravnik, da, ali nisam vežbao za...
Unajmljeni ste. - Unajmljen? Dragi moj kolega
Mogu vam ponuditi desetak probnih karata.
Moji akreditivi.
Ovo je moj pomoćnik, Jakob.
Smrdiš na naftalin. Kad ste to zadnji put nosili?
Na mom venčanju. Zovem se Džozef.
Niko ga ne sme videti.
Ovaj je objekt sada podređen holandskom zakonu, a ne vojnom, zar ne?
Gdin Van Megeren ima pravo na pravno zastupanje,
a ja sam njegov advokat.
Ako mi odbijete pristup, obavestiću sudiju
i potruditi se da celi slučaj bude odbačen.
Nazovite nekoga i recite mu tačno to. Sada!
Vrlo dobro.
Ova slika koju ste prodali Geringu,
Hrist i preljubnica,
to nije Vermir.
To je falsifikat. Ti si je naslikao.
Konačno.
Zašto mi jednostavno nisi rekao?
Biste li mi verovali?
Stručnjaci bi vam rekli
nemoguće je glumiti besmrtnog Vermira,
i trebalo mi je da sam otkriješ istinu.
Uvek najbolje, zar ne mislite?
A Teo je u tome učestvovao?
Teo me naučio vrlo važnom delu procesa.
On je moj jedini svedok. Jeste li ga već pronašli?
Žao mi je što vam to kažem, ali Teo je mrtav.
Kako? Znaš li? - Ne znam kako.
Dakle, nije bilo špijunskog kruga?
Siguran sam da je bilo. Ne znam.
Ja sam samo izgubljeni umetnik
koji je našao svoj poziv u imitiranju majstora.
I zavukao sam ga tim nacističkim svinjama koliko god sam mogao.
Ali znate li najbolji deo za mene?
Stručnjaci koji su nadam se nad mojim kreacijama,
nazivajući ih najfinijim delima ikada postavljenim na platno.
To je Tea učinilo vrlo ponosnim.
Kako ćemo dokazati bilo šta od ovoga, sad kad je Teo mrtav?
Čuvao je na sigurnom.
Imamo vašu sliku.
Dobro. - I... izgleda baš kao Vermir.
Vermir koji je naslikan pre samo 2. nedelje.
Tako je. Tu se još mora učiniti.
Ovaj smo proces koji smo Teo i ja usavršili,
što zavara alkotest koji su koristili stručnjaci,
što znači da se slika može overiti.
Pa, ništa od ovoga možda nije važno.
Zašto? - Misliš li
da će ih vlasnici ovih remek-dela uprljati u vaše ime?
Moramo samo dokazati da je jedan od njih sigurno.
Mislite li da su stručnjaci koji su ove slike overili
a čija će reputacija biti uništena...?
Možete li pričekati sekundu, molim vas?
Čija će reputacija biti uništena, mislite li da će vam oni pomoći?
Ne molim njih da mi pomognu. Molim vas da mi pomognete.
Idi u moj podrum! Sve što vam treba je tu!
Da, zatvori.
U redu.
Stajvesand, Vajngarden.
Da.
Hrist i...
Hrist i preljubnica. - Da.
Nije dobro. Ne mogu se setiti.
A kad se setim, ne mogu se setiti.
Zaključam se i postanem mucava budala.
Gdine Baker, ne morate se sećati. Setiću se ja. I ja ću razgovarati.
Samo me trebate držati striktno na pravnim stvarima.
Kaže da treba biti grub sa tim.
Molim vas, nađite nekoga drugog.
Vi ste jedini kome mogu da verujem.
Nemate karijeru koju biste zaštitili.
Zašto vam je toliko stalo do ovog čoveka?
Nije zapravo čovek. Činjenica je da je nevin.
Kako ga mogu pustiti u smrt?
Kako bih se mogao suočiti sa svojim sinom, znajući to?
Neće vam se ovo svideti.
Kažu da ste pokušali da zaštitite Van Megerena od vlasti.
De Klerks vas je oklevetao.
De Klerks. Tužan, mali čovek.
Izdajnik! - Izdajnik!
Deker, stani. Stani. Stani!
Henrikus Antonius Van Megeren.
Optuženi ste za saradnju sa neprijateljem za vreme rata.
Kako se izjašnjavate?
Nisam kriv, Vaša visosti.
Vrlo dobro.
Nastavite.
Neka bude ugodno sudu, ja sam specijalni tužioc Marten Voning.
Vlada će sudu dokazati da je gdin Van Megeren kriv
za prodaju holandskog kulturnog blaga Hitlerovom carstvu,
u svrhu bogaćenja
i davanje pomoći okupacionoj vladi.
Kazneni prestup za koji zaslužuje najstrožu kaznu.
Hvala vam.
Ja sam kapetan Džo...
Ja sam kapetan Džozef Piler.
Neka se svidi sudu.
Neka se svidi sudu. Ja sam bivši kapetan Džozef Piler.
Jeste li advokat, gdine Piler?
Ne, ser. Gdin Baker ovde pored mene je advokat.
Ali proveo sam više vremena nego iko istražujući gdina Van Megerena,
i došao sam do zaključka da je nevin po tim optužbama.
Stoga me optuženi zamolio da govorim u njegovo ime.
Vrlo dobro. - Dokazaćemo
da gdin Van Megeren nije saradnik
već zaista rodoljub,
koji je prevario nacistički režim za bogatstva iz njihovih ratnih škrinja
prodajući im lažno remek-delo.
Koliko ti je platio, Pilere?
Mir.
Gdonine Vonijng.
Gdine Henrikus Van Megeren.
Uštedeli bismo vreme ako me samo zovete Han.
Vrlo dobro. Prepoznajete li ovu potvrdu?
Nadao bih se. To su moji inicijali.
Molim vas recite sudu čemu je služila.
To je prodajna menica za Hrista i preljubnicu.
Jeste li prodali drugom po rangu nacisti u Rajhu
za neverovatnu svotu od 1,6 miliona guldena.
Zaista. To je jedinstvena slika.
Rekao bih. To je najviše evidentirano ikad plaćeno za umetničko delo.
Da sam ponudio popust, posumnjao bi da je lažna.
Johanes Vermir bio je jedan od najvećih umetnika u istoriji.
I tražite od ovog suda da veruje da vi,
čovek koji teško može prodati ni jednu sliku sa svojim imenom,
nekako slikana bolje od majstora iz Delfta
i nadmudrio najcenjenije svetske stručnjake za Vermira?
Dobro rečeno, ser.
Sve što ste mi ostavili da kažem je da.
Pozivam Dirka Hanemu da svedoči.
Gdine Hanema, upoznajte nas sa svojim akreditivima. - Naravno.
8 sam godina direktor muzeja Boijmans.
Pre toga bio sam trgovac umetninama za 6 najboljih galerija u Holandiji
a ujedno i glavni kritičar Holanđana.
Koliko ste slika proverili u svojoj karijeri?
Stotine.
Jeste li naišli na neke falsifikate? - Na mnoge.
Prilično ih je lako uočiti.
U retkim slučajevima tehnika je primerena,
ali nijedna nije prošla hemijski test kojim se proverava njihova starost.
Bili ste jedan od stručnjaka koji su proverili Hrista i preljubnicu.
Doista, vrlo temeljito.
Je li to možda lažna? - Apsolutno ne.
Ali to je samo vaše mišljenje.
Konzultovao sam se sa pola tuceta poznatih stručnjaka
koji su proveli 2 meseca sa slikom,
čisteći je i restauriravši,
i došli su do istog zaključka kao i ja. - Koji je?
Johanes Vermir naslikao je Hrista i preljubnicu oko 1660. godine.
Poznajete li optuženog?
Gdin Van Megeren i ja smo se susretali u svetu umetnosti.
I postoji li način na koji je mogao stvoriti Vermir?
Nema načina.
Ovo je okrivljeni slikao otprilike u vreme kada je preljubnica prodana.
Umetnost gdina Van Megerena uvek je bila prožeta
osnovnom, gotovo pornografskom prirodom.
Maštarija je verovati da je ova 2 dela naslikao isti čovek.
Hvala vam.
Gdine Piler?
Pre nekih 10 godina otkrili ste još jednog izgubljenog Vermira.
Je li to tačno? - Da.
Večera u Emausu.
To vas je učinilo... pomalo slavnom, zar ne?
Pa, pretpostavljam.
Sada se smatra najvećim Vermirovim trijumfom.
Gdine Hanema, pomozite mi da nešto shvatim.
Vermir je naslikao nešto više od 30 dela u 1600-ima,
bez otkrivanja novih dela tokom sledećih 250 godina.
Tada se odjednom u isto toliko godina pronađe 6 novih dela
i sva ona vode do jedne osobe...
gdina Van Megeren.
Što mi govori
je da je Van Megeren slike dobio iz jednog izvora,
porodice, možda,
koja je očajnički želela da pobegne iz Evrope pre početka rata.
Možda Jevreji.
I je li se neko od članova ove misteriozne porodice javio, gdine Hanema?
Provinicijalce je ponekad teško pronaći tokom rata.
Dakle, odgovor na to pitanje je negativan.
Kako utvrditi je li slika stvarna ili lažna?
Duboka intuicija koja se ne može pretočiti u reči,
posle čega sledi skrupulozna analiza slikarske tehnike,
sastav i paleta boja.
I ukoliko prođe ovaj rigorozni proces,
konačni arbitar je primena alkohola
na maleni deo platna.
Uljane boje se vremenom suše i stvrdnjavaju,
a pod tim mislim na decenije, čak i vek.
Ako se boja otopi, to je falsifikat. Dozvolite mi da vam demonstriram.
Uveravam vas, potpuno je sigurno.
Nema boje, nema kalsifikovanja.
I ova je tehnika sigurna?
Šta se tiče uljane boje, jednostavno ne možete prevariti vreme.
Hvala vam, gdine Hanema.
Dame i gospodo, Večera u Emausu.
Postala je moja strast
pošto su mi kritičari poput Dirka Haneme godinama ranije uništili karijeru.
Dakle, sve ste to naslikali kao neku vrstu osvete?
I druge koje danas nisu ovde.
Oni vise u Rijksmuseumu, Boijmans,
čak i u Nacionalnoj galeriji umetnosti
u glavnom gradu Sjedinjenih Američkih Država.
I slikao sam ih ne kao osvetu
već da na svet donese više lepote, više Vermira.
Jednostavno ih nema dovoljno.
I recite nam kako biste mogli položiti alkoholni test koji je opisao gdin Hanema.
Na isti način na koji prolazim svaki test na alkohol, uz brze boje.
Gdine Van Megeren, odgovorite na pitanje.
Koristim vrlo uobičajenu plastičnu smolu koja se naziva bakelit.
Izumljena 1908. godine, bila je prva plastika.
A kad se zagreje, savršeno oponaša
tvrdoću i postojanost stoletne boje,
tako da je gdin Hanema može celi dan ulivati u alkohol ako tako odluči
i neće uspeti da ukloni ništa od toga.
A sa kojim se izazovima suočava?
Budući da se bakelit meša u pigment,
vrlo je teško slikati takvom bojom.
I onda? - Moram pronaći i platno i okvir
iz pravog razdoblja. Nemoguće ih je duplicirati.
Jednom kad se platno skine,
onda moram stvoriti nepogrešivo originalno delo.
Proučio sam svaki Vermirov potez četkicom.
Savršeno razumem pritisak koji je primenio,
pokret njegovog zgloba,
čak i dlake koje je odabrao za svaku četkicu.
Takođe mi je jasno kako meša svoje pigmente
kao i kako on tumači svetlost.
Dakle, pokušali ste da oponašate genija?
Da, ali i više od toga, moram utkati i sadašnjost u prošlost
da gledaoca učinim mojim ko-zaverenikom,
tako da ne samo zavara um, već i da dirne u srce.
Pogledajte moju Čipkaricu. Je li iz Vermirovog vremena?
Ne. Ona je flaper džez-doba. A ona vas uzbuđuje, zar ne?
A ako dobro pogledate ovu mladu damu ovde,
možda ćete prepoznati lice Grete Garbo.
Ni Gering nije bio drugačiji.
Na Olimpijskim igrama '36. Naučio sam o vrsti umetnosti koja mu se sviđala,
pa kad sam naslikao preljubnicu, dao sam mu svog nacističkog Isusa.
Verovao je da promatra sliku staru 300 godina,
ali kao Narcis, video bi vlastitu večnost na tom platnu,
njegov hiljadugodišnji Rajh.
Nikad mu nije palo na pamet da je slika lažna.
I, gdine Van Megeren, vaši pogledi na fašizam?
Intenzivno ga prezirem.
Verujem da svaki fašist zaslužuje da bude prevaren.
Hvala vam.
Svi ovi podvizi...
Ipak, nema duše koja bi to potvrdila.
Sve što imamo je vaša fantastična priča...
protiv činjenica stručnjaka.
I proglašavate se protivnikom fašista,
ipak ste bili registrovani član
fašistički nastrojene Stranke jedinstva pre rata.
To je jednostavno bilo pitanje... - Zapravo, predsednik stranke
opisao vas je kao, "Jedan od naših najboljih suvremenih umetnika,"
"motivisanog više strašću prema našim načelima"
"nego željom za materijalnim dobicima."
Nisu bili nacisti. Bili su bogati i elita društva.
Bliski fašistima koji su salutirali nacistima kad su ih preuzeli.
Mogli su sebi priuštiti da im se naslikaju laskavi portreti,
i kao mladom umetniku to je za mene bilo preživljavanje.
Postoji li još nešto što mi nisi rekao?
Ništa. Rekao bih vam ovo da sam se setio takvih gluposti.
Imali ste sudnicu!
Ušli ste im pod kožu.
A sad vam je Voning oduzeo svu verodostojnost.
A tu je još nešto.
Voning je pronašao vašu bivšu suprugu u Francuskoj.
Pozvaće je da svedoči.
Pa, ovo...
ovo su dobre vesti.
To su zaista dobre vesti.
Vaš bivši suprug dao vam je većinu imovine prilikom razvoda.
Jeste. - A šta je to bilo?
Ne mogu vam reći.
14 kuća,
7 parcela u Larenu,
dva doma u Deventeru,
dvorac u Monaku,
i 567 individualnih nekretnina u Amsterdamu,
kao i milioni guldena spremljenih pod daskama vašeg doma.
Zvuči li to tačno?
Pretpostavljam da.
Za zapisnik, Vaša visosti, većina Van Megerenovih nekretnina
kupljena je za vreme nemačke okupacije,
posle prodaje Hrista i preljubnice.
Je li vam bivši suprug ikada poverio
da je slike koje je prodao Vermir, Hals, de Hoh,
zapravo slikao svojom rukom?
Ne.
Iali, ako bi to neko mogao učiniti, to bi bio on.
Neumoljiv je jednom kad mu padne ideja na pamet.
Verujem da su njegovi umetnički talenti bez premca.
On je genije.
Prepoznajete li ovu fotografiju?
To je sa zabave koju smo priredili malo pre razvoda.
Nemci su često prisustvovali vašim zabavama.
Reko, ali dogodilo se. - Hvala vam. - Bili su svuda.
Jeste li bili u braku kad se pridružio stranci Nacionalnog jedinstva?
Da, bili smo.
Molim vas recite nam zašto se pridružio.
Bilo je to davno.
Slikanje portreta bio je jedan od retkih načina
na koji je umetnik mogao zaraditi za život.
A je li vaš suprug bio vernik stranačke doktrine?
Moj bivši suprug je apolitičan, agnostičan, apatičan.
Mogu se setiti još nekoliko prideva...
ali ovde nije mesto za njih. - Hvala vam.
Vi ste Van Megerenov pomoćnik?
Jesam.
A takođe i njegova ljubavnica.
Mi smo... prijateljski raspoloženi, kako profesionalno, tako i lično.
Godinama ste bili pouzdanik. - Da.
Možete li opisati gdina Van Megerena kao pomalo šoumena,
neko ko je želeo da bude viđen, prepoznat?
Koji umetnik nije?
Jeste li ikada bili svedok kad je Han falsifikovao neku Vermirovu sliku?
Da jesam.
Puno puta.
Jeste li znali da ih je potom prodao za preterane iznose?
Naravno. - To bi vas učinilo suučesnikom.
Razumem.
Šta je sa ovom? Jeste li ga videli kako je slika?
Jesam. - 1939. u njegovom studiju u Amsterdamu.
Da.
Han Van Megeren proveo je celu 1939. u svojoj vili u Francuskoj.
Da ga nisam video... - Nemam više pitanja.
Gdine Piler?
Pitanja za gđu Hening?
Ne.
Prekinućemo do sutra.
Nastavite, gdine Piler.
Vaša visosti, imamo još jedan poslednji dokaz.
Vrlo dobro, ali nastavite sa tim.
Pozivamo Dirka Hanemu da svedoči.
Gdine Hanema, prepoznajete li ovu sliku?
Da, donesen mi je nedavno na analizu
iz kancelarije Savezničke komande.
A kakvo je vaše mišljenje o tome bilo?
Pa, podvrgao sam je uobičajenim testovima i kontroli...
Ovde imam vašu pisanu izjavu.
"Slika je okvirno naslovljena Dečak Isus u hramu"
verovatno je rano delo u Vermirovoj izgubljenoj biblijskoj seriji.
Procenjuje se da je delo staro 280 godina
i glavno je i važno otkriće. "
Vi ste to napisali? - Zaista. I stojim uz to.
Niste proveli dugo analizirajući je, zar ne?
To je očito bio deo biblijske serije.
Uspio sam da ubrzam proces...
Treba napomenuti, Vaša visosti,
da je gdin Hanema već dao ponudu za ovu sliku,
nadajući se da će je nabaviti za galeriju Boijmans.
I zašto je to relevantno?
Vaša visosti, ova slika nije stara ni godinu dana.
Slikao ju je Han Van Megeren dok je bio u mom pritvoru
u galeriji Goudstiker.
To je krajnja glupost.
Moji saradnici i ja bili smo tamo tokom celog stvaranje,
od početka do kraja, ne znajući njenu svrhu u to vreme.
Gdin Van Megeren naslikao je ovu sliku kako bi pokušao da spasi svoj život.
Želite li reći da ste je zatim predali gdinu Hanemi na proveru?
Ne, moja pomoćnica Mina Holmberg je to učinila preko Savezničke komande.
Ali tek dok postupak nije u potpunosti dovršen.
Šta to znači?
To znači da je gdin Van Megeren naslikao sliku,
i gdin Deker i ja smo mu pomagali u njenom starenju.
Postupak je prilično zamršen,
ali, kao što vidite, vrlo je uverljivo.
Još jedna fantastična priča!
Vaša visosti, zamolio bih sud da to primeti
druga figura sa leve strane je zapravo kapetan Džozef Piler,
moj tamničara, kojeg sam slikao u stilu Vermira.
Mir!
Postoji neka sličnost između gdina Pilera i subjekta,
ali je li to dokaz?
Moglo bi biti sasvim slučajno.
Trebate testirati oči. - Gdine Van Megeren!
U ovoj sudnici možete pronaći nekoliko muškaraca,
koji sa nešto tkanine na glavi nalikuju ovom učeniku.
Vaša visosti, ovde ima dovoljno
kako bi se zajamčio radikalniji i sigurniji test.
Molim vas, uzmite malo struganje sa ove slike
i testirajte ga na prisutnost fenol formaldehida ili bakelita,
jedinjenje pronađeno pre manje od 40 godina.
Ne trebamo...
U moje odaje.
Čak i ako je Van Megeren to slikao,
ne znači da je Geringov Vermir, kojem se sudi, falsifikat.
Testirajte obe slike. Testirajte sve njih.
To su neprocenjiva kulturna blaga, a uništiti ih je potpuno...
Vaša visosti, govorite o slikama.
Ja govorim o čovekovu životu.
Ja... nisam uveren.
Ovo nije suđenje. Ovo je pozorišna predstava.
Neko ko samo želi da se Van Megeren skloni sa puta.
Neko sa čijom je suprugom spavao.
Neko ko nije dobio dobar komad slanine.
Oh, molim te. Dopustite da vam kažem ovo.
Nagovore ih, a kad čuju punu istinu,
pošto ste Van Megerena bacili vukovima,
sledeći po kog će doći ste vi.
Prete li mi?
Da, prokleto ste u pravu.
Uspaljeni makrou.
Sad, smatrajte ovo prvim...
i poslednjim upozorenjem.
Zaigrao si se, Pilere.
Van Megeren je mađioničar i ti si njegov najveći trik.
Možda je ovaj slučaj sve u vezi sa vama.
Jeste li ukusili dobar život?
Misliš da će ti dati gomilu gotovine
osigurati budućnost tvoje porodice?
Srećno sa presudom!
To premišljanje neće trajati dugo, zar ne?
Mislim da bismo imali šanse.
Verovali su u to slikanje.
Pogledajte sve te ljude.
Treba im pobeda.
Nakon pažljivog razmatranja svih iznesenih činjenica,
jednoglasni je zaključak ovog suda...
da je Han Van Megeren...
kriv je za ratnu saradnju s neprijateljem.
I ovime izrečem presudu...
Mir!
I ovime ga osuđujem na smrt.
Mir!
On to ne zaslužuje!
Red! Tišina!
Dođi!
Piler!
Šta on to radi?
Zaustavi ga! Zaustavi ga!
"HVM"
Han Van Megeren. Ova slika... je falsifikat.
Sve su falsifikati.
Pre samo jedan minut,
te su se slike smatrale uzvišenim i neprocenjivim.
Sada su bezvredne i ni jedan potez čekom se nije promenio.
Mir!
Vi, deca, više ne znate da pijete.
Još jedna tura.
Koga zoveš detetom?
Hvala vam.
Iznenađenje.
Mogu li ući, samo na minut?
Hvala.
Čestitke su na redu.
Molim vas, nemojte mi reći da ste ovde da biste mi uručili medalju za zasluge.
Ne ne ne. Zapravo sam ovde da vam dam ovo.
Suvenir.
Moj asistent je naišao na to kad smo pakovali galeriju.
To je katalog Van Megerenove umetnosti.
Da, znam to. Amerikanci su ga pronašli u Hitlerovoj privatnoj biblioteki.
Stranica posvete mogla bi vas zanimati.
Narod ima svog heroja.
Završio sam sa ovim slučajem, ali šta je sa tobom?
Presrećni smo što si došao, Džo.
Džozefe, pogledaj ovo. Pogledaj svetlo na njihovim licima.
Naša je priča u celom svetu.
Dali smo Holandiji krila da se digne iz pepela.
Pobeda nad tamom.
Ljudi opet žele više života.
Žele se smejati, piti, imati nadu.
Žele sanjati bolji dan.
A zahvaljujući vama mogu i hoće.
Dobio si ono što si želeo. Omogućio si im da vide istinu.
I evo ga, u prekrasnoj crno-beloj tehnici.
Čini se da ste pravi heroj.
Pretpostavljam da je ovo više privlačnost nego što ste čak i zamislili.
Šališ se? Uvek sam to zamišljala. Molim vas, sedite.
Slušaj... Džozef.
Nikad nikome nisam mogao verovati na način na koji sam verovao tebi.
Nadam se da to razumeš.
Možda mi onda možeš pomoći da ovo razumem.
"Mom voljenom Fireru,
u zahvalnu počast.
Han Van Megeren ".
Vrlo dirljiv poklon Adolfu Hitleru
od najpoznatijeg holandskog mrzitelja nacista.
U nekadašnjim kolonijama bili smo nacisti, zar ne?
Silovali smo, ubijali, uzimali robove.
Bacali smo čak i bebe u vatru.
I kipovi ljudi koji su doveli do tih slavnih podviga
stojite ponosno u našim javnim prostorima.
Plima ulazi, plima se gasi. I činimo što možemo da preživimo.
Da bi nada ostala živa.
U svim našim veličanstvenim bojama,
uključujući i sivu.
Bravo. Za umetnost.
Nikad mi zapravo nije bilo stalo do umetnosti.
Ali sada znam da su to svi zaista veliki umetnici
hrabro prošli vatrene kritičare i sumnjičave ovce
da traže svoje mesto u istoriji.
A to je crno-belo.
I zato trgovci pridaju umetnosti tako visoku vrednost.
Poseduju svoj lični delić neiskvarene duše.
Ali mogli ste zatražiti svoje mesto u istoriji kao umetnik.
Svoje ime i tik do Halsa, Rembrandta, čak Vermira.
Bog vam je dao sav talent na svetu.
Ipak ste otišli i sve potrošili.
Pretpostavljam da nisi bio dovoljno hrabar da prođeš kroz vatru.
Džozefe, molim te.
Verovao sam ti, jesam.
Zbog toga sam se zauzeo za tebe.
I gotovo me svega koštalo.
Uživaj u svojoj pobedi, Han.
Našoj pobedi.
Preveo: suadnovic
Ima još malo...
Han Van Megeren nije nikad proveo ni jedan dan u zatvoru
Umro je od srčanog udara 6 nedelja posle suđenja.
U trenutku svoje smrti, bio je najpopularnji čvek u zemlji.
Dok je čekao pogubljenje u Nirnbergu,
Hermanu Geringu je rečeno da je njegov Vermir falsifikat.
Ako je prema očevidcima, izgledao je kao da je po prvu put otkrio Đavola.
Za svoje herojske akcije tokom rata, Džozef Piler odlikovan je
Medaljom slobode od Američke vlade
i proglašen je počasnim članom Britanske imperije Velike britanije.
Ubrzo posle suđenja, Džozef je otpočeo sa biznisom veleprodaje odevnih predmeta.
Od 1970, porodica se povukla u tihi komfor u Majorku.
Ne zna se koliko je falsifikata Van Megeren za života prodao,
ali ga svi smatraju najuspešnijim falsifikatorom svih vremena.
BAZIRANO NA KNJIZI
"ČOVEK KOJI JE STVARAO VERMIRE" DŽONATANA LOPEZA