- RELEASED - www.ShareUniversity.org
Værtshus
Godmorgen, Geppetto.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Godmorgen - Hvad kunne du tænke dig?
Mig? Jeg ville bare ...
Jeg ville bare få varmen. Det er jo koldt udenfor.
Ja, det er det.
Jeg sidder lige og varmer mig lidt.
- Du kan bare sæt dig. - Tak.
Undskyld, men benet knækkede næsten.
- Den kunne knække når som helst. - Den knækker ikke.
Jeg kan lave det på en halv time. Det er billigt.
Den er solid. Den fejler intet.
Okay, som du vil.
Men det her ...
Undskyld mig, men bordet hælder til højre.
- Bordet? - Har du sat her?
- Nej. - Det er alvorligt.
Det tager et par dage. Jeg kan lave det i morgen.
- Nej, det fejler ingen ting. - Okay.
Nå, jamen så går jeg. Farvel.
Døren binder jo. Den skal udskiftes.
Den vil hverken åbne eller lukke ordentligt.
- Jeg kan lave en ny. - Du skal ikke lave noget. Sæt dig.
- Det er gratis. - Kom her.
- Jeg kan lave det. - Nej.
Spis. Det er på huset.
Du ender bare med at splitte hele kroen ad.
Okay, Moreno.
- Men døren skal altså udskiftes. - Det ved jeg godt.
Du får også et stykke brød med ost.
Men så skal du også holde din mund, okay?
Det er heller ikke akut. Bordet fejler intet.
- Han har selv ordnet det. - Stolen er også ganske fin.
Så er der underholdning!
Underholdningen er ankommet!
For alle børn og familier!
Det store dukketeater!
Vi modtager også mad!
Garanteret underholdning!
Undskyld, men hvad mener De med dukker?
- Dukker. - Men lavet af træ?
- Ja, selvfølgelig. - Er det sandt?
- Må jeg ikke lige se? - Nej.
Skynd jer! I aften, for kun fire skejsere!
Verdens smukkeste dukker! Det bliver et smuk syn!
For alle børn og mødre!
Skynd jer! Skynd jer! Det er rigtige dukker!
Skynd jer børn! Sig det til jeres mødre!
I vil opleve verdens smukkeste forestilling!
Rigtige dukker! Det er rigtige dukker!
- Du må ikke kigge! - Man kan ikke se noget.
- Okay, mange tak.. - Vi ses i aften.
- Ja. - Skynd jer!
Børn, løb hjem til jeres mødre!
Det er den smukkeste forestilling nogensinde!
Mester Ciliegia?
Ciligia.
- Hvad laver du på gulvet? - Ingenting.
Ciliegia,det er mig.
- Er alt okay? - Ja.
Jeg kom bare for at spørge dig om noget.
Jeg fik en idé her til morgen. En rigtig smuk idé.
- Hører du efter? - Ja.
Jeg har tænkt på at lave en trædukke -
- med mine egne hænder.
Det skal være verdens smukkeste dukke.
Folk vil tænke, Hvem har lavet den?
Være forbløffet.
Jeg vil rejse rundt med den og tjene penge.
Jeg har også tænkt på et navn.
Jeg tænkte på, Pinocchio. Det er godt, ikke?
Ciliegia?
Vær nu ærlig, har du drukket?
- Nej, jeg har ikke. - Du har drukket.
- Nej. - Du kan godt sige det til mig.
Geppetto. hvad vil du have fra mig?
Jeg trænger til at lave noget. Du ved, jeg holder af dig.
- Det har jeg altid gjort. - Ja.
Det, jeg mangler, hvis det er fint med dig, -
- et stykke træ. For lige nu har jeg intet.
- Har du et stykke træ? - Ja.
Ja, det har jeg.
Tag den der.
Det er jo alt for meget. Du må vist være fuld.
Bare tag den.
En stump er helt fint.
Du må få det! Det der skal jeg bruge.
- Den er til dig. - Men Ciliegia, den er jo ...
Det er et af de smukkeste stykker træ -
- jeg nogensinde har set.
Nu sker det. Den smukkeste dukke.
Nu er jeg næsten færdig.
Kan du høre mig, Pinocchio?
Kan du høre mig?
Kom nu. Pinocchio.
Pinocchio! Sig noget. Bevæg munden for din far.
Sig hej til far.
Far. Se efter.
Far.
Kom nu!
Pinocchio!
Far.
Far!
Jeg har fået en søn!
Kan I høre mig?
Jeg er blevet far!
- Hvad er der sket? - Remigio!
- Ved du, hvad der er sket? - Hvad?
- Jeg har fået en søn. - Har du?
- Han er lige født. - Tillykke!
- Mange tak. Jeg er blevet far. - Geppetto!
- Barbara! - Hvad sker der?
Jeg har fået en søn. Jeg er blevet far.
- På en enkelt dag? - Nej, bare lige pludselig.
- Laver du sjov? - Nej!
Dejligt, men gå nu i seng. Du har vækket hele nabolaget.
Det var ikke meningen. Men jeg har fået en søn!
Jeg er snart færdig. Så skal du se.
Sådan.
Se.
Det her er dig, Pinocchio. Kan du lide, hvad du ser?
Kan du lide den måde, som jeg har lavet dig på?
Det kan jeg.
Se godt efter, Pinocchio. Far viser, hvordan man går.
Du skal lære at gå ordenligt, ellers falder du.
Du skal passe på. Se godt efter.
Først det ene ben og så det andet.
Se på mig. Et og to.
Et og to.
Gør som mig. Så er du snart gående ...
Har du allerede lært det?
Pinocchio!
Du er end ikke færdig - og du er allerede respektløs.
Det er en dårlig start. En rigtig dårlig start.
Se far! Jeg går!
Hør på far ... Kom tilbage.
Hjælp!
Pinocchio!
Hvem der?
Det er mig. Jesper Fårekylling.
Jeg har boet her i over 100 år.
Jeg så, hvordan du var overfor din far.
Jeg vil fortælle dig noget.
Alt skidt kommer til dem, der ikke adlyder sine forældre.
De klarer sig aldrig godt.
- Jeg vil ikke adlyde. - Hvad?
- Hvornår skal du starte i skole? - Jeg gider ikke i skole.
Stakkels, Pinocchio. Jeg har ondt af dig.
- Hvorfor dog det? - Fordi du er en dukke.
Og du er tykpandet.
- Jeg er træt af dig. - Fordi jeg kalder dig tykpandet?
- Du gør mig nervøs! - Du er jo tykpandet!
- Hold så op! - Tykpande!
Jeg er træt af dig!
- Hvem er det? - Pinocchio?
Jeg har ledt efter dig hele dagen.
- Luk op! - Jeg kommer, far.
- Far! - Pinocchio, luk op!
Jeg har ikke nogen ben.
Hvad mener du? Luk så op!
- Jeg har ikke nogen ben! - Vent!
Skynd dig, far!
Pinocchio, far er her.
Far kommer. Tag det roligt.
Hvordan kan du brænde dine fødder af på den måde?
Jeg faldt i søvn med fødderne ved ilden.
Faldt du i søvn med fødderne ved ilden?
Du skal være forsigtig!
Hvis jeg ikke var kommet, havde du så brændt det hele?
Jeg lavede to pæne fødder til dig, Pinocchio.
Jeg var så glade for dem. Hvad gør vi så nu?
Laver dem igen?
Nej, så løber du bare af igen. Lad det være en lærestreg.
- Jeg beder dig! - Nej.
Lige da du lærte at gå, så stak du af!
Jeg har ledt over alt. Det gør jeg ikke igen!
Kom nu, far.
- Nej. - Vil du ikke nok, far?
Pinocchio, du skal sove. Pas godt på dine ben.
Hold op! Ned med dem.
Se, hvor smukke de er.
- Ned med dem! - Men de er nye, far.
Du kan bruge dem i morgen. Du skal tidligt op.
Sov nu. Du skal i skole i morgen.
Sammen med de andre børn, skal du lære at skrive -
- og læse med ABC-bogen.
Hvad er en ABC-bog?
Det er en bog med bogstaver.
Det er en bog man bruger i skolen.
Man bruger ...
- Godmorgen, Cecconi. - Godmorgen, Geppetto.
Jeg mangler en ABC-bog.
- Så gerne - Tak.
Jeg kan ikke betale lige nu.
Men jeg har meget arbejde.
- Jeg betaler dig, som den første. - Hvad hvis du ikke får betaling?
- Det gør jeg helt sikkert. - Nej.
- Jeg har brug for den bog. - Det ved jeg.
Jeg skal bruge den nu.
Kan jeg betale med min frakke?
Se lige det her stof.
- Du kan få den som forskud. - Den er jo 100 år gammel.
Hvad sagde du?
- Den er 100 år gammel. - Nej den er 200 år.
Ikke gammel, men antik. Det er et samlerobjekt.
Ved du, hvem den har tilhørt? Hertugens tipoldefar.
Tænk lige på det. Tak.
Har jakken også tilhørt hertugens tipoldefar?
Jakken?
- Vil du have den? - Så er der et sæt.
- Frakke, jakke. - I denne kulde? Fint.
Jeg har brug for den ABC-bog.
Jakken har som sagt tilhørt hertugens bedstefar.
Og ... bukserne?
De var min bedstefars. Ikke hertugens.
Hej, Albertina. Jeg tager min dreng i skole.
Vi er sent på den. Kom så, Pinocchio.
Mester Ciliegia! Det var lige dig, jeg ledte efter.
- Det er det stykke træ, du gav mig. - Godmorgen.
Flot, Pinocchio. Er det ikke et mesterstykke?
Han hedder Pinocchio. Han er min søn.
Ciliegia.
Ciliegia?
Han er min søn.
Har du nu drukket igen?
Farvel, Ciliegia. Du skal ikke drikke så meget.
Morskaben er ankommet! Nu er der fryd!
- Hvad er der? - Hvad er det?
Det er et dukketeater. Dine søskende er der.
Dukker lige som dig. Men du er den smukkeste.
- Hvad laver de? - De laver ...
De får folk til at grine.
Først skole og så bagefter herhen.
Kom, vi skal i skole.
- Så er vi her. Farvel, Pinocchio. - Farvel, far.
Du skal gøre dit bedste. Lov mig det.
Farvel.
Farvel, min søn.
Jeg fulgte min dreng i skole.
Halløj.
Er du en dukke? Hvor er dine snore?
- Kom bare ind. - Jeg har ingen snore.
Vil du arbejde?
- Nej, jeg ville bare se. - Har du fire skejsere?
Nej.
Så skynd dig. Der er få minutter tilbage!
Skynd jer, skynd jer. Der er få pladser tilbage.
Du må ikke gå ind. Det er sidste forestilling!
- Har De fire skejsere? - Nej.
Der er næsten fyldt.
Undskyld, har De fire skejsere, som jeg kan få?
Fire skejsere? Hvad kan du tilbyde mig?
Skynd jer. Det er sidste forestilling.
- Min fars ABC-bog. - Lad mig lige se den.
Jeg er så træt. Jeg orker ingenting i dag.
Jeg spiller døv. Så skal jeg ikke arbejde.
- Harlequin, hent mit medicin. - En appelsin?
Appelsin? Jeg sagde medicin! Det er inde ved siden af.
Jeg kender ingen Lucia.
- Kender I Lucia? - Nej!
- Har du fået spat? - Kat? Katten løb væk!
- Har I set den? - Nej!
- Hvilken kat? - Min kat.
Spat! For fanden da!
Djævlen!
- Hvem hidkaldte mig? - Det gjorde han!
Mig? Du kan jo høre!
Pantalone, sig sandheden. Hvem gjorde det?
- Harlequin. - Sandhedens læber.
- Hvem hidkaldte ham? - Det gjorde han!
Det var Pantalone!
- Beslut dig nu. - Han driller.
Drømmer jeg eller er jeg vågen?
Der er en trædukke.
- Ja! - Som os
- Det er sandt. Hvad hedder du? - Pinocchio.
Pinocchio. kom ind i dine brødres arme.
Kom nu.
Kom.
- Pinocchio, du er en af os. - Vores bror.
Skynd dig og væk, Pinocchio!
- Væk! - Hvad foregår her?
- Løb væk! - Hvorfor?
Flygt!
Dig der, kom her.
- Hvem er du? - Jeg hedder Pinocchio.
Hvad med dine snore? Har du ingen?
Du kommer med mig. Begynd forestillingen igen.
Colombina!
- Hjælp! - Start forestillingen igen.
Kom med mig! Fortsæt!
Vi ses i morgen!
- Undskyld? - Ja?
Der mangler et barn.
Jeg har kigget efter og der er ikke flere.
Nej, min søn mangler. Jeg bragte ham hertil i morges.
Jeg sagde jo nej ... Hvordan ser han ud?
Han er en dreng ... Flot, med en hat og rødt tøj.
Han har en ny ABC-bog. Han hedder Pinocchio.
Og så er han en trædukke.
Vi har kun stole af træ.
Han må da være der. Jeg har selv fulgt ham herhen.
Ud fra din beskrivelse, så se efter ved dukketeatret.
Jeg har ikke tid, til at tale mere.
Ved dukketeatret?
- Cecconi? - Ja, jeg er her.
- Var her ikke et dukketeater? - Jo, men de tog afsted.
- Hvor tog de hen? - Det aner jeg ikke.
Ikke det?
Så du en dukke i rødt tøj?
Ja, han tog med derhen. Mere ved jeg ikke.
Du ved det ikke?
De har taget ham fra mig. De har stjålet ham.
Den var for flot. Jeg vidste det.
De har taget Pinocchio. De har taget min søn.
Men jeg finder ham igen.
Jeg skal finde ham igen. Om så jeg skal krydse havet.
Så finder jeg ham.
Alt går jo ud.
Tænd bålet igen! Gendarmes!
Kom med den nye dukke. Han vil blive et godt bål.
Lad mig være! Jeg vil ikke dø!
Jeg beder jer! Jeg vil ikke dø!
Tal til hans hjerte og du bliver skånet.
Jeg vil ikke dø og efterlade min stakkels far!
- Han har ingen andre. - Fårekødet er halvråt!
Han gør alt for mig!
- Jeg er sulten! - Nej, lad være!
- Smid ham på bålet! - Han har kun mig.
Lad mig ikke dø sådan her.
Lad ham være.
Selvfølgelig, din stakkels far ...
Han synes nok ikke om, hvis du røg på bålet.
Stakkels gamle mand ...
Hvis ikke du skal på bålet ... Jeg er sulten, må du forstå.
Og jeg kan ikke lide halvråt kød.
Så må jeg jo finde en anden. Bring Harlequin til mig!
- Bring ham til bålet. - Den Harlequin?
Ja, Harlequin. Kom så!
Nej, jeg vil ikke dø!
- Ikke ham! - Det er enten dig eller ham.
Smid mig på bålet i stedet for!
Stop.
Du er en god dukke.
God dukke. Kom og giv mig et kys.
Så må jeg jo nøjes med halvråt fårekød.
Takket være Pinocchio ...
Bliver Harlequin skånet!
Tak, Pinocchio!
- Tak, Pinocchio. - Sådan, sådan!
Vi er reddet.
Pinocchio.
Pinocchio!
Kom her.
Hvad hedder din far?
- Geppetto. - Hvad laver han?
- Han er fattig. - Hvor fattig?
Han har ikke råd til at spise på Den Røde Reje.
Hvordan lavede han dit tøj?
- Af sine tæpper. - Virkelig?
Så er han fattig. Vent lidt.
Tag disse fem guldmønter.
- Giv ham dem. - Fem guldmønter?
Tusinde tak, Hr. Bålspiser.
- Prosit. - Mange tak.
Sådan.
Farvel, Pinocchio.
- Farvel, kom snart igen. - Farvel, Pinocchio.
Hav en god rejse.
Hils ham fra mig.
- Mange tak, Hr. Bålspiser. - Farvel.
Hils ham. Farvel.
Undskyld!
Ved I, hvor min far er?
Ved I, hvor Gepetto bor?
Vi fisker. Gå med dig.
Jeg skal skynde mig at finde ham.
Der var en.
Han skal ellers have disse fem guldmønter.
Fem guldmønter?
Vent lidt!
Vi skal nok hjælpe dig.
Sagde du fem guldmønter?
Der er virkelig fem guldmønter.
- Der er fem guldmønter. - Fem guldmønter.
- Guld. - Guld.
Hvad skal du med dem?
Købe en frakke til min far. Og en ABC-bog til skolen.
Frakken er en god idé.
Men ABC-bogen ...
På grund af den, mistede jeg mit ben.
- Han mistede et ben. - Og han blev blind.
Blind.
Hvis du lytter til mig.
- Så giver jeg dig et råd. - Giver dig et råd.
- Jeg siger det, fordi du er smuk. - Fordi du er smuk.
- Jeg hedder Ræven. - Pinocchio.
- Smukt navn. - Jeg hedder Katten.
- Pinocchio. - Smukt navn.
Det har måske din interesse, da du skal købe en frakke -
- hvis fem skejsere bliver til 50?
100.
- 500. - 500?
1000.
2.000.
Er du interesseret?
- Så mange? - Ja, nu skal du høre.
Jeg siger det kun, fordi vi er venner.
Men ingen må høre os.
Det er en hemmelighed.
Jeg kender en mark. Mirakelmarken.
- Det er tæt her på. - Tæt her på.
Det er i nærheden. Vi går alle tre derhen.
Så tager vi mønterne og begraver dem i jorden.
Og så vander vi det med en masse vand.
Vand, vand, vand.
Vi venter et par timer. Og så vokser det.
Vokse, vokse, vokse.
Et træ fyldt af skejsere er født.
Fra en skejser, vokser der et træ med 500 skejsere.
Er du interesseret?
- Smart. - Ja, skal vi gå derhen?
- Ja? - Ja.
Kom med os. Og så laver vi noget.
Vi skal vente til daggry, Så vi gør hold ved kroen.
- Og får en lille bid. - Lille bid.
- Og bliver gode venner. - Bliver gode venner.
Vi spiser lidt og venter. Ved daggry planter vi skejserne.
- Det blomstre kun om morgenen. - Men jeg er ikke sulten
- Okay, så en lille bid. - En lille bid.
Ved daggry er en skejser blevet til 500 skejsere.
To skejsere, 1000 skejsere. En masse træer med skejsere.
Og planter jeg 1200 skejsere, kommer der så flere?
- Du sagde lille bid. - En god lille bid.
- Men ... - Det er godt.
Men hvis jeg nu ...
Her er marven.
Men hvis jeg nu planter fem skejsere -
- hvor mange får jeg så?
Du skal tale lavt.
De kan høre os.
Planter du en skejser, 500. Fem skejser, 2.500.
- Lad os få en lille bid. - Få lidt at spise.
Så mange? Og så får I 500?
Nej, det har du misforstået!
- Det vil fornærme os. - Fornærme os.
Vi gør ikke det her, på grund af penge.
Vi gør det af venlighed. Fordi du er vores ven.
Er vi venner?
- Ja. - Der ser du.
Hvorfor kan vi ikke gå nu?
- En lille bid. - Lille bid.
- Og så en lur. - En lur.
Vi tager derhen ved daggry.
Pinocchio! Kom så.
Se der.
Kan du lide det? Se hvor det blomstrer.
Blomstre ...
Smukt, ikke?
Der kan du se. Du som ikke troede på os.
Hent mønterne.
De er dine, alle sammen.
- Kom afsted. - Skejsere!
- Hent dem. - Skejsere!
Hop højere.
Vores lille ven, kan ikke nå.
Vi hjælper dig. Vi er jo venner.
Tag den her.
Den her og den her.
- Og den der! - Hvilken?
Så mange skejsere. Mange skejsere til din far.
- Mange skejsere til din far - Den her.
Far, far, far.
Mange mønter til din far.
Vågn op, det er midnat.
- Hvem er det? - Det er kroværten.
- Er mine venner klar? - De er allerede gået.
De bad mig sige, at de venter for enden af skoven.
- Regningen skal også betales. - Har de ikke betalt den?
Nej. De ville ikke fornærme dig.
- Fornærme mig? - Ja, det sagde de.
Jeg venter nedenunder.
Pinocchio!
Hvem er det?
Det er mig. Jeg vil give dig et råd.
Gå tilbage.
Giv din stakkels far, de sidste fire skejsere.
Han græder i afmagt over, hvor du er.
Det kan jeg ikke. I morgen får han 2.000 skejsere.
Du skal ikke stole på nogen, der lover dig rigdom.
De er enten skøre eller nogle snydepelse.
- Lyt på mig og gå tilbage. - Men jeg vil fremad.
Husk nu på, at de gik deres vej.
- Det kan de fortryde. - Godnat, fårekylling.
- Og hold så mund. - Godnat, Pinocchio.
- Må gud beskytte dig for mordere. - Hold mund!
Der findes ikke mordere.
- Vi er mordere! - Mordere!
Giv os skejserne.
De er til min far!
- Giv os skejserne! - Skejserne!
Skejserne!
- Nej, jeg vil ikke. - Fang ham.
Vær sød at åbne.
Jeg bliver forfulgt. Jeg har brug for hjælp.
Alle i dette hus er døde.
Hvordan det? Jeg kan jo se dig.
- Jeg er også død. - Hvordan død?
- Du må ikke gå! - Fang ham!
Giv os skejserne!
- De er i munden. Tag dem! - Han bider!
- Vi hænger ham. - Ja.
Spyt ud eller vi hænger dig.
Benet bevæger sig endnu.
Vi venter til han er død. Så han ikke bider.
Og så åbner vi munden og tager skejserne.
Skejserne.
- Vi tager på kroen. - På kroen.
Får en lille bid.
En lille en.
Lad os se.
Der lidt liv endnu. Lad os vente lidt.
Far ... Gid du var her ...
Doktorerne er her.
- Fårekyllingen er her også. - Send dem ind.
Doktor, kom endelig.
Kom. Denne vej.
Har du vokset ham?
Desværre ... Du kender jo Sneglen.
Desværre ...
Lad os se på patienten.
Træk vejret! Dybere!
Han har en regulær omgang bronkitis.
Du har bronkitis.
- Hvad siger du, Doktor Corvanti? - Det er morbus lignorum.
- Også kaldet brunkul. - Du har morbus lignotus!
- Du skulle have lyttet på mig. - Hvor er splinten?
Her er splinten. Men der er også afskrabninger.
- Du har brug for harpiks. - Du er specialist i træ.
- Men det her er akut bronkitis. - Hvad er diagnosen?
Vil dukken leve eller dø?
- Dukken vil leve. - Dukken vil dø.
- Hvad? - Han vil dø.
- Intet at gøre. - Stille.
- Det er kompliceret. - Han dør, han dør.
- Gå væk! - Pinocchio, jeg advarede dig!
Du lyttede ikke til mig, men jeg har sagt det mange gange.
Du skal lytte til mig.
Okay? Farvel, vi ses.
Av!
Skynd dig, dukken er varm!
Rolig.
Ting tager tid.
Ting bliver lavet langsomt.
Hvis du tager medicinen, er du snart rask.
- Er det sødt eller bittert? - Det er bittert, men det virker.
Jeg vil ikke.
- Kom nu. Det er jo bare medicin. - Bittert.
Så mange historier ...
Hvis du ikke tager det, bliver du aldrig rask.
- Det passer ikke. - Det er en alvorlig sygdom.
- Jeg er ligeglad. - Er du det?
- Ja. - Du vil gerne dø?
Jeg er ligeglad.
- Så du er ligeglad? - Ja.
- Er du ikke bange for døden? - Nej.
Vi får at se. Send dem ind.
- Vi får at se. - Træd nærmere!
- Kom ind. - Her.
- Den glider.
Hvem er de?
Du tog ikke medicinen, så nu kommer de efter dig.
Efter mig?
Jeg vil ikke dø. Vær nu sød, fe.
- Hvad kan jeg gøre? - Give mig medicinen!
Vent.
- Han vil godt tage medicinen. - Nej, valget er taget.
Vi kan ikke gå tilbage, med en tom kiste.
Det er jeg ked af, Pinocchio.
- Sådan er det. - Du skulle have tænkt dig om.
Valget er taget og kisten skal fyldes. Ikke sandt?
- Hvordan skal den fyldes? - Hjælp mig lige.
Nej!
- Jeg vil ikke dø! - Vent!
- Gå, - Ærgerligt med en tom kiste, ikke.
- Nå, vi går. - Vi går.
På tre. En, to, tre.
- Er de væk? - Nej.
- Er de ved at gå? - Ja.
- Er de væk nu? - Nej.
- Pas på. - Nu?
Trapper!
Ja.
Tag så din medicin.
Nu hvor du er rask -
- så fortæl mig, hvad der skete.
- Jeg var ved et dukketeater. - Hvorfor?
Skolen var lukket.
Jeg ventede på, at den skulle åbne.
Derfor tog jeg hen til dukketeatret.
Kom du ind uden at betale?
Ja. De lukkede mig bare ind.
- Hvad sker der? - Ingenting, bare glem det.
Hvad så?
Der var Hr. Bålspiser, han gav mig fem guldmønter.
Og så?
Jeg tabte dem og mødte moderene i skoven.
Og du mødte ingen, der sagde -
- at du skulle lytte efter og passe på?
Nej, jeg mødte ikke andre.
Hvad sker der med min næse?
Du løj og nu vokser den.
Pas lige på, hvor du peger den hen.
Hvordan ...
Åh nej.
Du ødelægger det hele!
Nej, pas på. Lad være at slå mig.
Den ødelægger alt.
Av!
Er du her?
Hold godt fast, når jeg kommer op i fart.
Klar? Afsted.
Se hvor jeg løber.
Han var ...
Altid dækket ...
Af hendes hår ...
Når hun falder i søvn, så kan vi lege.
På hovedet ...
Var der en blomsterkrans ...
Nu.
Og tøjet ...
Var fyldt af diamanter ...
Afsted, Pinocchio. Find din far og kom tilbage.
- Vær nu forsigtig. - Farvel, fe.
Farvel.
Medoro? Sig farvel til Pinocchio.
Farvel.
Kom nu! En lille bid?
Lad os få en bid.
- Pinocchio! - Pinocchio!
- Venner! - Godt at se dig igen.
Men ... Hvad laver I her?
Vi venter på et ledigt bord.
Få en lille bid. Det husker du nok?
- Hvor har du været? - Hvor har I været?
Vi har ledt efter dig.
Vi har ledt over alt.
Hvad er der sket?
Jeg gik i skoven og mødte nogle mordere.
- Mordere? - Jeg prøvede at flygte ...
Undskyld, men så du hvem de var?
- Nej. - Forsæt bare.
Jeg råbte på hjælp ved et hus, men de ville ikke åbne.
Morderne fangede mig og hængte mig i et træ.
Dagen efter blev jeg reddet af feen.
- Feen? - Og morderne hang mig.
- Og feen reddede dig? - Ja.
Har du flere skejsere?
- Ja, det har jeg. - Hvor dejligt. Venner?
- Venner. - Hvad skal vi?
Men ...
- Hvad er det? - Dagens rester.
Hvad skal jeg med dem?
Det samme som sidst. Spise det.
Undskyld, men hvorfor får jeg rester?
Vi venter på et bord.
Hvorfor rester?
- Det er en fejltagelse! - Fejltagelse!
- En fejltagelse. - Fejltagelse!
Vent lige lidt. Hvad er det?
Det er rester. Det bestilte vi ikke!
Nej!
- Jeg spiser det i protest. - Protest!
Vi tager hen til Mirakelmarken. Har du skejserne med?
Så lad os gå.
Det her er Mirakelmarken. Kan du lide det?
Her er smukt.
- Sådan? - Ja, bare grav dybt.
- Sådan. - Det er godt.
Perfekt.
Og nu skejserne.
Stamp det.
Dæk det til med blade.
Perfekt. Nu skal det vandes.
Jeg kan ikke uden et ben.
Han er blind. Så du gør det.
Kan du se de træer? Bag dem er en sø.
Hent en masse vand.
- Vi vander og det blomstre. - Skal jeg?
- Hurtigt - Bag ved træerne.
Afsted med dig, Pinocchio.
- Her? - Nej.
Videre!
Videre, Pinocchio!
Søen er bag træerne.
Forsvind og fald i søen.
Han er væk.
Venner, hvor er i?
Venner?
Retfærdighedspaladset
Katten og Ræven fortalte mig om Mirakelmarken -
- hvor man begraver penge og så vokser der guldmønter.
Hvad? Tal højere.
De sagde: "Find noget vand, så hullet kan vandes".
Og da jeg kom tilbage -
- for at vande skejserne ...
Gav du skejserne vand?
- Ja, fordi ... - Bad de om det?
Jeg skulle lave et hul, dække dem til og vande dem.
Da jeg kom tilbage, var skejserne væk.
- Så hullet var uden skejsere? - Ja.
Og hvem var de?
- Katten og Ræven. - Katten og Ræven?
- Kender vi dem? - Nej.
Vi kender ikke Katten eller Ræven.
Hvad ønsker du?
Jeg vil have mine fire skejsere tilbage -
- plus den ene, jeg måtte bruge ved Den Røde Reje.
De var de eneste, der spiste.
Du vil have ...
De røvede dig?
- Ja. - De røvede dig, og du er uskyldig.
- Smid ham i fængsel! - Fængsel?
- Men jeg er uskyldig! - De uskyldige skal fængsles.
- Hvorfor? - Sådan er det her.
- Hvorfor i fængsel? - Den uskyldige skal i fængsel.
Jeg vil sige noget mere. Jeg er også skyldig.
Vent lidt. Hvad sagde du der?
- Jeg er også skyldig. - Kom her.
Jeg er også en tyv.
Hvad har du stjålet?
- Jeg stjal en gris. - En Gris? Det er en smule ...
- Og en høne. - Høne, gris ...
Det er ikke nok.
Nu jeg tænker efter, så stjal jeg også en juvel.
En juvel?
- Ja, den var i guld og sølv. - Sådan!
Bravo! Løslad ham!
Bravo. Tillykke.
Jeg har stjålet meget mere end jeg husker.
Far! Det er mig, Pinocchio!
Pinocchio! Hvad laver du?
Din far er her ikke mere. Han har været væk længe.
- Han tog ud og ledte efter dig. - Men hvor tog han hen?
Han sagde at han ville lede efter dig over alt.
Han var desperat. Grædende.
Han sagde: "Jeg vil lede over alt. Selv i det store Amerika"
- "Jeg må finde ham" - Hvor er det store Amerika?
Langt den vej.
- Du skal krydse havet. - Hvor er havet?
Det er langt væk, lille ven.
Han ledte efter dig.
Af sted med dig! Men pas på!
Kom tilbage!
Det er farligt! Bølgerne er for voldsomme!
Kom tilbage!
Du klarer det aldrig!
Kom tilbage!
Rolig nu, ikke forhaste.
Snegl!
Hvor er feen?
Hun er jo stor?
- Hvorfor er hun stor? - Gå nu derhen.
- Det er samme kjole og hår. - Det er mig.
- Hvordan gjorde du det? - Det er en hemmelighed.
Kom nu.
- Jeg vil også være stor. - Men du kan ikke vokse.
- Hvorfor? - Fordi det gør dukker ikke.
Dukker fødes, dukker lever og dukker dør.
Jeg vil ikke være en dukke, for altid.
Jeg vil være en rigtig dreng, som alle andre.
Det bliver du også, når du er fortjent til det.
Hvordan gør jeg mig fortjent til det?
Du skal lære at være en god dukke.
I morgen skal du tage i skole og lære at læse.
- Af hvad? - Du skal i skole og lære at læse.
- Skole? - Ja.
Lad os se. om i har lavet jeres lektier.
Der står 18 får, i en indhegning.
Om natten løber syv væk.
Hvor mange får, finder bonden dagen efter?
- Otte? - Hånden.
I skammekrogen!
Kom ind.
Kom her. Ind med dig.
Tag hatten af foran læren. Bliv her, er det forstået?
Gå bare. Det her tager jeg mig af.
Har du mon lavet dine lektier?
18 pærer, der deles med to.
Ved du det?
- Det gør jeg ikke. - Nå ikke? Hånden.
I skammekrogen.
I skal skrive efter mig.
Læren ...
Er som en anden ...
Far ...
For hans ...
Elever.
Men ...
- Lad mig komme med. - Så kom.
I morgen kan vi stjæle fra et sted hvor de har -
- pølser, skinke og ost. Men vi skal passe på.
For sidste gang gav ejeren mig tæsk, se selv.
Hvem er det?
Hvem er det, på denne tid af natten?
- Det er mig. - Hvem?
- Pinocchio. - Hvem Pinocchio?
Trædukken.
Ham, der lovede at tage i skole -
- men stak af?
Er det den dukke? Er du sikker?
Ja, den dukke. Vil du ikke nok åbne.
Åbner du op?
Jeg lover at jeg aldrig stikker af igen.
Åbner du op?
Snegl! Vær sød at åbne op!
Pinocchio?
Pinocchio!
Feen siger, at hun tilgiver dig,
Men næste gang, bliver du ikke lukket ind.
Tag i skole og opfør dig pænt.
Han der ikke går i skole ...
- Bliver dum. - Hvor er Lucignolo?
- Han kommer ikke mere. - Hvorfor?
- Jeg ved det ikke. - Han skal arbejde ved sin far.
- Hvorfor skal han det? - Det ved jeg ikke.
- Hvornår kommer han igen? - Det ved jeg ikke.
Man taler ikke i timerne! Hånden.
- Gør det ikke ondt? - Nej.
De gode børn ...
To.
Rigtig flot.
Da ...
Han fandt ...
Ud af at ...
Lad os lave lidt magi.
- Magi? - Ja.
Gør sådan her.
Be ...
Beslutte sig, ville han ...
- Sende en storslået ... - Prøv så.
Hestevogn ...
I en fold er der 300 får.
Om natten stikker 47 af, men tre kommer tilbage.
24 bliver syge, ni dør. Resten overlever.
To løber væk. Hvor mange er tilbage?
Det er 245?
Ganske korrekt. Flot klaret, Pinocchio.
Se hvor god, Pinocchio er blevet.
Du får topkarakter.
Topkarakter.
Lav en kugle og gør den flad.
Vi skal lave mange -
- for i morgen skal vi holde en stor fest.
Fest?
En smuk fest.
Læren siger du er god.
Så i morgen bliver din sidste dag som dukke.
Du vil blive en rigtig dreng, lige som alle de andre.
Hvad venter du på? Skynd dig at invitere dine venner.
Lucignolo.
Lucignolo!
Stille. Du får mig afsløret.
Der er sket noget.
Jeg er snart færdig med, at være en dukke.
Jeg bliver til en rigtig dreng.
Der er en fest hos mig i morgen. Vil du komme?
- Nej, det kan jeg ikke. - Hvorfor?
- Jeg tager væk i nat. - Hvor skal du hen?
- Jeg skal til et land ... - Lucignolo!
Jeg skal til et smukt land.
Verdens smukkeste land. Det hedder Legetøjslandet.
Du kan lege, løbe og hoppe hele dagen.
Gøre hvad du vil. Uden regler og lærer.
Bare have det sjovt. Du kan tage med, hvis du vil?
Fanger jeg dig, regner de det ud!
- Jeg vil gerne være et barn. - Så bliv her.
Jeg går nu. Hej.
Hvor skal du hen?
- Du ved at vognen kommer? - Ja, det gør jeg.
- Jeg kan ikke se den. - Den kommer.
Det betaler sig. Du får det sjovt.
Jeg sagde at jeg tog herhen for at sige farvel.
Tag med. Du får det sjovt.
Her kommer den.
- Farvel, Pinocchio. - Farvel, Lucignolo.
Hvad med dig, min kære? Skal du med?
Kom så, børn. Kald på ham.
Kom! Kom!
Kom.
De kalder på dig.
Så kom ombord på vognen.
Du får det sjovt. Det lover jeg.
Kom.
Vi er ankommet, mine kære.
Stig af stille og roligt. Kom ikke til skade.
Kom så, stig af.
Kom, jeg hjælper jer.
Kæreste.
Kom så, træk til!
19 ...
20, 21.
Det er okay.
- Godnat, mine kære. - Godnat.
Vi ses i morgen.
27, 28.
Vi får det sjovt i morgen.
29, 30.
Godnat.
- Hvem er det? - Det er mig. Luk op!
Det vil jeg ikke.
Vågnede du også op og havde mærkelige øre?
- Ærligt talt, så ja. - Så skynd dig og luk op.
Jeg tror at vi fejler det samme.
Det tror jeg også.
- Tag din sæk af. - Du tager din af først.
Okay, vi gør det på tre.
En, to, tre.
- Hvilke ører har du? - Hvilke ører har du?
- Av. - Gør det ondt?
- Ja. - Av.
- Det kan vi ikke gå rundt med. - Det er sandt ...
- Jeg kan ikke stå op. - Hvad ...
Hjælp!
- Av! - Hvad er der galt?
Hvad sker der?
- Hjælp! - Av.
Hjælp.
Av!
Min hånd!
- Hjælp! - Pinocchio. hjælp mig!
Hjælp!
Hjælp os!
Hjælp!
Mine kære?
Jeg kan genkende jer, mine kære.
Jeg hører jer.
Sikke I brøler, mine kære.
Her er jeg, mine kære.
Dette æsel hedder Lucignolo.
Han er meget modig.
Den har en ekstraordinær styrke.
Den vil være helt perfekt til Dem.
- Det er et smukt dyr. - Mange tak.
Vent lidt. Den har et ar i panden.
- Men ... - Nej, ikke en med ar.
- Ikke det? - Nej det bringer sorg.
Den vil jeg ikke have.
Vi har også et andet æsel, lige herovre.
Den hedder Pinocchio. Han er yderst klog.
Han er føjelig og ydmyg.
Og den er lærenem.
Han lærer lige med det samme.
Det må gå an. Og prisen er -
- helt ekstraordinær, hvis jeg selv skal sige det.
Tilbage efter en lang og herlig tur i Indien -
- og de fjerne lande i Amerika.
Mine Damer og Herrer! I aften vil I opleve ting -
- I aldrig før har set!
Mine Damer og Herrer, jeg giver jer -
- Æslet Pinocchio!
Applaus!
Der er han, med sin klovn!
Herligt.
Og nu vil verdens højeste og laveste mand -
- komme og tænde ildringen! Giv dem et bifald!
Og nu mine Damer og Herrer.
Det næste nummer er farligt, men vi ved hvad vi gør.
Vi er klar. Trommehvirvel.
Jeg vil have et stort bifald. En, to og tre!
Igen. En gang til. Igennem!
En sidste gang. En, to og tre!
Pinocchio faldt ikke. Det er en del af forestillingen -
- for at gøre den ekstraordinær. Han falder aldrig!
Vi får verdens stærkeste mand, til at fjerne æslet Pinocchio.
Giv et stort bifald, til verdens stærkeste mand.
Se dem lige sammen.
Se lige dyrets evne, til at foregive at det halter.
Giv ham et kæmpe bifald.
Du er desværre halt, min kære Pinocchio.
Det er pinefuldt, men vi må sige farvel.
Pelsen kan blive en god tromme. Kast den.
En, to og tre!
Nu venter vi.
Hvad sker der?
Hvem er du?
- Og hvor er Pinocchio? - Det er mig!
- Hvordan er det dig? - Det er mig!
- Æslet? - Ja, Pinocchio!
- Hvordan er det muligt. - Det er muligt!
Blev du forvandlet i vandet?
Ja! Du kan aldrig regne med feen.
En talende dukke?
Han kan tjene os i cirkusset.
Pinocchio! Kom her!
- Jeg gør dig ikke noget. - Farvel.
- Kom tilbage! - Farvel.
Kom her. Tag ikke væk.
Afsted.
- Spring i. - Nej.
Gør det så! Det er en ordre.
- Spring så i! - Nej!
Du springer i.
- Mig? Jeg kan ikke svømme. - Vi kaster dig i.
- Jeg er bange for vand. - Jeg er ligeglad!
Tag ham ... Hvor skal du hen?
- Jeg kan ikke svømme. - Kom tilbage.
- Kom nu her, for fanden. - Jeg kan ikke svømme.
Farvel, Pinocchio.
Hjælp!
Hjælp, hjælp!
Hjælp!
Det hjælper ikke at råbe.
Hvem skal redde dig?
- Hvem er du? - Mig?
Jeg er en stakkels tun, som hvalen slugte.
Hvilken slags fisk er du?
Jeg er ikke en fisk. Jeg er en dukke.
Hvis ikke du er en fisk, hvorfor blev du så slugt?
Jeg slugte ikke. Det var den der slugte mig.
- Hvad gør vi så nu? - Vi går tilbage.
Og venter på at hvalen er fordøjet os.
Fordøjet? Jeg vil ikke fordøjes!
Det vil jeg heller ikke.
Men jeg trøster mig ved, at som en tun -
- er det bedre at dø i vand end i olie.
I olie?
Jeg vil gerne ud.
Stik bare af ... Hvis du kan.
Hvad er det for et lys?
Hvem ved?
Jeg tager hen og ser.
- Farvel, tun. - Farvel, dukke.
Held og lykke.
Far.
Far!
- Pinocchio! - Far!
Pinocchio!
Min søn! Pinocchio.
Hvor har jeg dog ledt efter dig.
Pinocchio! Jeg har ledt over alt.
Af en slutning, er det her ikke værst.
Det er godt, for hvalen spiser alt.
Her er en masse fisk. Og her et fiskenet.
Nu hvor du er her, kan vi fiske sammen.
Du går derover og jeg går derhen. Så fanger vi en stor fisk.
Det er et smukt sted.
Der er et værelse. Hvor der er plads til dig.
Far? Vi må flygte.
- Hvordan flygte? - Ja, flygte.
Det vil jeg lige tænker over. Måske er du forvirret -
- fordi du pludselig er her. Jeg har gjort det ret flot.
Far, vi kan ikke blive her. Vi må flygte.
Jeg har tænkt tanken, men det er umuligt.
- Kom med mig. - Det er umuligt, Pinocchio.
Far, kom så.
- Vi må hellere lade være. - Tiden er inde, munden er åben.
Den kan lukke, hvornår det skal være.
Vent lidt.
- Kom så, far. - Pinocchio ...
Jeg kan ikke svømme.
Det er lige meget, for det kan jeg.
- Jeg er af træ, så jeg flyder. - Det ved jeg.
Men du er kun en meter høj. Du kan ikke bære mig.
Vi vil drukne og dø.
Far, jeg klarer det.
Kom med mig.
Afsted med os.
Pinocchio. vi drukner.
Jeg kan godt.
Hold dig til mig, dukke.
Hold på hat og finner.
- Så det afsted! - Afsted, Tun.
- Tak, min ven. - Du skal ikke takke.
Du gav mig styrke til, at flygte fra hvalens mund.
Hvorfor græder du?
Ingen har nogensinde kysset mig før.
- Hvad er dit navn? - Pinocchio.
Du vil altid være i mit hjerte, Pinocchio.
- Farvel, tun. - Farvel.
Hvor smukt.
Den tun var virkelig sød.
Havde jeg blot vidst at den var inde i hvalen -
- kunne vi have haft nogle gode samtaler.
- Far! - Ja.
Se!
Der er et hus.
- Lad os gå derhen. - Ja, kom.
Du godeste.
Undskyld. Har De lidt mælk?
- Hvor meget skal du have? - Hvor meget kan du undvære.
En spand mælk koster en skejser.
- Det har jeg ikke. - Så kan du intet få.
Det er vigtigt. Det er til min far.
Han har brug for det. Han er syg.
- Du kan dreje på brønden. - Hvad er en brønd?
Men er det for meget?
- Kan du klare det? - Jeg kan klare alt.
- Hvad er brønden? - Brønden er den derovre.
Afsted.
Sådan! Kom så, Pinocchio.
Flot, Pinocchio.
Bliv der, Pinocchio. Stå stille.
- Farvel, Giangio. - Farvel.
Der er fem får.
Tre geder. Dejlig fede.
Bare du kunne se dem. Der er en lækker en.
- Og der er en perlehøne. - Perlehøne.
Når natten falder på, graver vi os ind ...
- Får en lille bid. - Lille bid.
- Vi ses i morgen. - Farvel, Giangio.
Gem dig.
Hej, Pinocchio! Husker du mig?
Jeg er din ven, Ræven. Godt at se dig.
Jeg har ledt efter dig.
Jeg vil fortælle dig, hvem der stjal skejserne.
Det var den berygtede kat. Han er død.
Jeg er din ven. Jeg ledte efter dig.
Jeg er så ked af, at du mistede skejserne.
Hvad laver du?
Jeg arbejder.
- Dejligt, hvor meget får du? - Ti skejsere om dagen.
Ti skejsere? Jeg er din ven.
Katten er væk. Han er død.
Vi tager skejserne og planter dem på marken, husker du nok?
I kan ikke snyde mig igen. Se bag dig, der er katten.
- Hvorfor kom du frem? - Hvorfor kom du frem?
Han er en tyv. Jeg er din ven.
- Hvorfor kom du frem? - Farvel, for altid.
- Nej, jeg er din ven. - Farvel, for altid.
- Pinocchio! - Farvel, for altid.
Du tager fejl.
Hvorfor kom du frem? Hvorfor?
Hvorfor kom du frem? Pinocchio, du tager fejl.
Jeg tror jer ikke.
- Lad os plante skejserne! - Farvel.
Vent!
Pinocchio.
Fe.
Du har et godt hjerte.
Og jeg tilgiver dig, for alt du har gjort.
Men vær forsigtig og din fremtid vil være lykkelig.
Far! Jeg er en dreng.
Jeg er en dreng, far!
Far!
Jeg er en dreng.
- Pinocchio? - Far, jeg er en dreng.
- Jeg er en dreng! - Pinocchio!
- RELEASED - www.ShareUniversity.org