Traducerea AFF00FF
Traducerea BFF00FF
Traducerea CFF00FF
Traducerea DFF00FF
Traducerea EFF00FF
Traducerea FFF00FF
Traducerea GFF00FF
Traducerea HFF00FF
Traducerea IFF00FF
Traducerea JFF00FF
Traducerea KFF00FF
Traducerea LFF00FF
Traducerea MFF00FF
Traducerea NFF00FF
Traducerea OFF00FF
Traducerea PFF00FF
Traducerea RFF00FF
Traducerea SFF00FF
Traducerea TFF00FF
Traducerea UFF00FF
Traducerea VFF00FF
Traducerea DAAAA00
Traducerea DBAAA00
Traducerea DCAAA00
Traducerea DDAAA00
Traducerea DEAAA00
Traducerea DFAAA00
Traducerea DGAAA00
Traducerea DHAAA00
Traducerea DIAAA00
Traducerea DEAAA00
Traducerea DEBAA00
Traducerea DECBA00
Traducerea DFF50FFAA00
Traducerea DENAA00
Traducerea DENBA00
Traducerea DENCA00
Traducerea DENEA00
Traducerea DENFA00
Traducerea DENGA00
Traducerea DENHA00
Traducerea DENIA00
Traducerea DENJA00
Traducerea DENKA00
Traducerea DENLA00
Traducerea DENMA00
Traducerea DENNA00
Traducerea DENOA00
Traducerea DENPA00
Traducerea DENRA00
Traducerea DENI00
Traducerea DENIS0
Traducerea DENIS KE0
Traducerea DENIS KEN0
Traducerea DENIS KENT0
Traducerea DENIS KENT
Traducerea DENISNT
Traducerea DENIS KE
Traducerea DENIS KENT
Bună ziua, Geppetto.
- Bună ziua. - Bună ziua.
- Îți aduc ceva?
- Mie? - Da.
Nu, nu, voiam... Aș vrea...
Nu, voiam doar să mă încălzesc puțin. E un frig afară! Ați simțit?
Cum să nu?
Mă așez aici... doar să mă încălzesc puțin.
- Ia loc. - Mulțumesc!
Scuze, era cât pe ce să rup un picior. Uite.
- Se poate rupe dintr-un moment în altul. - Așa este el, nu se rupe.
Îl pot repara în jumătate de oră. Costă puțin.
Este solid, rămâne așa.
Bine, cum vrei tu.
Dar, aici...
Masa asta, stă pe o parte, ați observat?
- Masa? - Pe asta nu poți mânca.
- Nu. - Aici treaba e mai gravă.
Mi-ar trebui cam două zile. O iau mâine, și o repar.
- Geppetto, masa e bună, nu-ți face griji. - Bine.
Atunci plec, la revedere.
Ușa asta cade pe tine. E de aruncat.
Când intri, nu se deschide, când ieși, nu se închide. Uite.
- Pe asta o fac ca nouă. - Nu trebuie să-i faci nimic. Vino, ia loc.
- Nu te costă nimic. - Vino.
- O repar. - Nu.
Mănâncă, asta e din partea mea,
dacă nu, încet încet îmi demontezi tot hanul.
Bine, Moreno.
- Oricum, ușa trebuie schimbată. - Știu.
Îți dau și bucata asta de pâine cu brânză.
Mulțumesc.
Dar trebuie să nu mai spui nimic, bine?
Spun doar că nu trebuie reparată imediat.
Câteva zile mai ține. Chiar pot spune că e bună.
- S-a reparat singură. - Și scaunul e pe jumătate bun.
Începe distracția!
Pentru toți copii și toate familiile!
Marele teatru de marionete!
Acceptăm și chestii de mâncare!
Distracția e asigurată!
Scuzați-mă... Ce fel de marionete?
- Marionete marionete. - Făcute din lemn?
Bineînțeles, marionetele din ce sunt făcute?
Da?
- Pot să văd pentru o secundă? - Nu.
Grăbiți-vă!
În seara asta, totul doar cu patru bani!
Marionetele cele mai frumoase! Va fi un spectacol excepțional!
Pentru toți copii, pentru toate mamele!
Marionete adevărate! Avem marionete adevărate!
Ajunge, nu aveți voie să vă uitați!
Nu se vede prea bine. Aș vrea să văd...
- Bine, mulțumesc. - Ne vedem în seara asta.
Grăbiți-vă!
Copii, mergeți la mamele voastre!
Iată spectacolul mai frumos ca niciodată!
Mastre Ciliegia?
Mastre Ciliegia!
Ciliegia!
- Ciliegia, ce faceți pe jos? - Nimic.
- Ciliegia, eu sunt. - Așa, și?
Și...
- E totul bine? - Da. Spune.
Am venit... să vă cer o favoare.
În dimineața asta, mi-a venit o idee, frumoasă, părerea mea.
- Mă ascultați? Pot s-o spun? - Da.
M-am gândit să fac cu mâinile mele
o marionetă din lemn.
Nu o marionetă oarecare, trebuie să fie cea mai frumoasă din lume.
Ca lumea să întrebe: "Cine a făcut-o"?
Trebuie să rămână cu gurile căscate.
Și cu această marionetă vreau să merg în toată lumea
și să-mi câștig pâinea cinstit.
I-am ales și numele.
- M-am gândit la "Pinocchio". Frumos, nu? - Da.
- Ciliegia? - Da?
Spune-mi adevărul, ai băut?
- Nu, nu am băut. - Ba ați băut.
- Nu. - Eu știu, mie îmi poți spune.
Geppetto, de la mine, ce anume vrei?
Vreau o mică favoare.
Știți că vă vreau binele.
- Mereu v-am vrut binele. - Da.
Mastre Ciliegia, aș avea nevoie, dacă nu vă deranjează,
de o bucată de lemn, că eu în acest moment am rămas fără.
- Aveți o bucată de lemn? - Da. Da.
Am, am!
I-al pe ăla de acolo.
Ce ai pățit? Te-ai îmbătat? E prea mult!
Ia-l!
Nu-l pot accepta, mă mulțumesc și cu o bucată de deșeu.
Ți-l fac cadou! Nu, ăsta nu, îmi trebuie.
- Ți-l fac cadou! - Dar, Ciliegia, ăsta... să mă uit.
Ăsta este unul dintre cele mai frumoase bucăți de lemn
pe care am văzut în viața mea.
Din ăsta fac... o marionetă minunată.
Aproape că am terminat.
Mă auzi, Pinocchio?
Mă auzi?
Haide, Pinocchio.
Pinocchio!
Spune ceva. Mișcă-ți gura pentru tatăl tău.
Uite, spune "tată".
Ta-tă. Uite, uite.
Ta-tă.
Haide!
Pinocchio!
Ta-tă.
Tată!
Mi s-a născut băiatul! Mi s-a născut băiatul!
Am un băiețel! Mă auziți?
Am devenit tată! Am devenit tată!
- Ce s-a întâmplat? - Remigio!
- Știi ce s-a întâmplat? - Ce?
- Am un băiețel. - Cum așa?
- S-a născut acuma. - Să-ți trăiască!
- Am devenit tată. - Geppetto!
- Barbara! - Ce s-a întâmplat?
Voiam să-ți spun. Mi s-a născut băiețelul, am devenit tată.
- Așa, de la o zi la alta? - Nu, de la un minut la altul.
- Mă iei la mișto? - Nu!
Mă bucur pentru tine, dar acum trebuie să dorm. Ai trezit toți vecinii.
Nu a fost intenția mea, dar am vrut să știe toată lumea că mi s-a născut un fiu!
Aproape că am terminat-o. Mai am puțin.
Uite.
Ăsta ești tu, Pinocchio. Îți place?
Îți place cum te-am făcut?
Mie îmi place mult.
Pinocchio, fii atent. Acum, tata te învață cum să mergi.
Trebuie să mergi bine, dacă nu, ai să cazi și o să te lovești.
Trebuie să fii atent. Uite.
Te învăț eu, mai întâi un picior apoi celălalt. Unu, doi.
Uită-te la mine? Unu, doi.
Unu, doi. Unu, doi.
Dacă faci ca mine, într-o zi sau două, vei merge...
Pinocchio! Pinocchio! Deja ai învățat?
Pinocchio! Pinocchio!
Pinocchio! Nici nu te-am terminat bine
și deja ai lipsă de respect față de tatăl tău?
Ai început prost, foarte prost!
Tată, eu plec!
Ascultă-l pe tatăl tău, și întoarce-te... înapoi.
Ajutor!
Pinocchio!
Cine ești?
Eu sunt, numele meu e Greierul Vorbitor
și locuiesc în camera asta de peste 100 de ani.
Am văzut cum te-ai comportat cu tatăl tău,
și vreau să-ți spun un mare adevăr.
Vai și amar de băieții care se supun părinților lor.
Nu vor avea niciodată parte de bine pe lumea asta.
- Dar eu nu vreau să mă supun. - Da?
- Și când vei merge la școală? - De fapt, nu am chef să merg la școală.
Sărăcuțul Pinocchio, mă faci să-mi fie milă de tine.
- De ce? - Pentru că ești o marionetă.
Și cel mai rău lucru, e că ai capul de lemn.
- Acum chiar că m-ai supărat. - Pentru că am spus că ai "capul de lemn"?
- Asta mă face să mă enervez! - Vezi? Ești un cap de lemn!
- Ajunge, taci! - Cap de lemn!
M-am săturat de tine!
- Cine e? - Pinocchio! Ești în casă?
Toată ziua te-am căutat! Sunt tatăl tău!
- Deschide! - Tată, imediat!
- Tată! - Pinocchio, deschide!
Nu pot, nu mai am picioare!
Ce vrei să spui? Cum nu mai ai picioare? Deschide!
- Nu mai am picioare! - Așteaptă!
Grăbește-te tată, grăbește-te!
Pinocchio! Pinocchio, am ajuns.
Tata ajunge imediat, nu-ți face griji.
Uită-te la tine! Cum ai făcut să-ți arzi picioarele?
Am adormit cu picioarele pe foc.
Ai adormit cu picioarele pe foc? Pinocchio!
Trebuie să fii atent!
Dacă nu veneam eu, ce făceai? Ardeai cu totul.
Uite un pic. Îți făcusem două picioare frumoase, Pinocchio, foarte frumoase,
care mi-au plăcut enorm. Și acum ce facem?
Mi le refaci?
Nu! Dacă ți le refac, vei pleca din nou, asta să-ți fie învățătură de minte!
- Te rog! - Am spus "NU".
De îndată ce te-am făcut și ai învățat să mergi, ai fugit.
Te-am căutat toată ziua. Nu ți le mai refac.
Te rog tată, te rog tăticuțule.
- Nu. - Hai, mi le refaci, te rog, tată.
Pinocchio, trebuie să dormi acuma. Nu mai da din picioare.
Încetează.
Încetează! Jos.
Vezi cât sunt de frumoase?
- Încetează! - Dar sunt noi, tată.
Am înțeles asta, dar le folosești mâine. Trebuie să te trezești devreme.
Dormi acuma, că mâine dimineață trebuie să mergem la școală.
Împreună cu ceilalți copii
vei învăța să citești și să scrii cu abecedarul.
Ce e un abecedar?
Ce e un abecedar, Pinocchio? E o carte în care sunt litere.
Ai înțeles? Ca să mergi la școală, trebuie s-o cumpăr.
Trebuie s-o cumpărăm.
- Cecconi, bună dimineața. - Geppetto. Bună dimineața.
Am nevoie, imediat, de un abecedar.
- Cu plăcere. - Mulțumesc.
Uite. Acuma... Nu-ți pot plăti acuma...
dar... am ceva lucrări pe care trebuie să le încep.
- Cu prima ocazie, îți plătesc. - Dar dacă nu te vor plăti, eu ce fac?
- Mă vor plăti sigur. - Nu.
- Îmi trebuie abecedarul. - Știu.
- Îmi pare rău, dar... - Îmi trebuie acum.
Bine, ascultă, dar... Dacă îți dau haina mea?
Uite ce sunt obligat să fac. Uită-te la preț.
- Ți-o dau, în avans. - Asta e veche de peste 100 de ani.
- E veche. Cu-i o vând? - Ce ai spus?
- Are 100 de ani, e veche. - Asta nu are 100 de ani, are 200.
Ne e veche, e antică. E o piesă de colecție.
Știi a cui era asta? A bunicului bunicului marchizei.
Îți dai seama? Mulțumesc.
Dar și sacoul a aparținut bunicului bunicului marchizei?
- Sacoul? - Da.
- Vrei și sacoul? - Ca să se asorteze.
- Sacoul, haine... - Cu frigul ăsta? Bine.
Abecedarul îmi trebuie.
Ca să știi, și sacoul a aparținut bunicului bunicului marchizei.
Și... pantalonii?
Nu! Nu, ăștia erau a bunicului, nu al bunicului marchesei.
Bună dimineața, Anna, Albertina!
Îl duc pe fiul meu la școală.
Haide, că întârziem. Să mergem, Pinocchio.
Mastre Ciliegia! Chiar pe dvs vă căutam.
Asta e bucata de lemn pe care mi-ați făcut-o cadou.
Bună dimineața.
Bravo, Pinocchio. Nu am făcut o capodoperă? Numele lui e Pinocchio.
E fiul meu.
Ciliegia.
Ciliegia?
E fiul meu. Ciliegia?
Ați băut, așa-i? Bine.
La revedere, Ciliegia. Trebuie să beți mai puțin. Să mergem.
Începe distracția, începe bucuria!
Pinocchio, ce e?
Tată, ce e acolo?
E un teatru cu marionete. Acolo sunt frații tăi.
Marionete ca tine. De fapt, nu, pentru că tu ești cel mai frumos dintre toți.
- Dar, ce fac? - Fac... ce fac marionetele.
Se distrează, face lumea să râdă. Hai să mergem la școală.
Mai întâi înveți, și după, poate, o să mergem.
Hai la școală acum.
- Am ajuns. Pa, Pinocchio. - Pa, tată.
Trebuie să fii cel mai bun dintre toți. Îmi promiți?
Pa.
Pa, fiule. Pa.
L-am dus pe fiul meu la școală.
Hei, Hei!
Ești o marionetă? Ațele unde sunt?
- Poftim. - Eu nu am ațe.
Cauți de muncă?
- Nu, am venit doar să mă uit. - Trebuie patru bani. Îi ai?
Nu.
Atunci, pleacă. Grăbiți-vă, mai sunt câteva minute!
Grăbiți-vă, grăbiți-vă, sunt ultimele locuri!
Nu poți intra. E ultimul spectacol!
- Aveți patru bani? - Nu, scumpule.
Haideți, e aproape plin!
Mă scuzați, aveți patru bani să-mi dați?
Patru bani? Și tu ce-mi dai în schimb?
- Abecedarul tatălui meu. - Arată-mi-l.
Cât sunt de obosit. Azi chiar nu am chef să fac nimic.
Idee: mă voi preface că sunt surd, așa nu voi lucra.
- Arlecchino, adu-mi medicamentele! - Trebuie să merg în bucătărie?
Ce bucătărie? Medicamentele! Du-te repede la farmacie!
Care Lucia? Nu cunosc nici o Lucia.
- Cine e aceasă Lucia? - Voi o cunoașteți?
Nu!
- Ai înnebunit? - Pisica! A fugit pisica!
- A văzut cineva pisica? - Nu!
- Pisica! - Care pisică?
- Pisica mea. - Nebun! Nebun!
Ce dracu!
Diavolul!
- Cine m-a chemat? - El te-a chemat!
Eu? Atunci, urât nenorocit, ne auzi!
Pantalone, spune-mi adevărul. Cine a fost?
- Arlecchino. - Gura adevărului.
- Cine l-a chemat pe diavol? - El!
Pantalone! Pantalone l-a chemat!
- Decideți-vă amândoi! - El o face pe glumețul.
Visez sau sunt treaz? Numere de firmament...
Cel de acolo nu e o marionetă de lemn?
- Da! - E o marionetă ca și noi!
- Așa e! Cum te cheamă? - Pinocchio.
Pinocchio, vino între brațele fraților tăi din lemn.
Vino, Pinocchio!
Vino. Vino.
Pinocchio.
Pinocchio, ești fratele nostru.
Fugi, Pinocchio! Trebuie să fugi!
Ce se întâmplă aici?
- Fugi, mai repede! - De ce?
Fugi!
Vino aici! Hei, tu!
- Tu cine ești? - Eu sunt Pinocchio.
Ațele? Fără ațe?
Tu vii cu mine! Continuați spectacolul.
Colombina! Colombina!
Haide! Continuă spectacolul.
Vino cu mine! Vino!
Pe mâine!
- Mă scuzați! - Da?
Așteptați să închideți, lipsește un copil.
Dacă închid, înseamnă ca am controlat bine. Nu mai sunt copii.
Nu, lipsește fiul meu. L-am adus azi dimineața.
Dacă vă spun că nu!? Ca să înțeleg, cum e acest copil?
E un copil... frumos, cu o căciulă roșie, cu o haină roșie.
Are un abecedar nou. Numele lui e Pinocchio. E din lemn.
Din lemn? Mă ierți, dar aici din lemn au rămas doar scaunele.
Trebuie să fie și fiul meu. L-am adus azi dimineață, verifică!
Dacă spui că e din lemn, du-te să vezi la teatrul de marionete.
Sunt ocupat, nu vă mai spun nimic. Aveți răbdare.
La teatrul de marionete?
- Cecconi? Cecconi! - Da, sunt aici.
- Nu era aici teatrul de marionete? - Ba da, dar au plecat.
- Unde au plecat? - Unde au plecat, asta nu știu.
- Nu ai văzut, nu? - Nu.
Ai văzut o marionetă îmbrăcată în roșu? E fiul meu.
L-am văzut. A intrat la spectacol, apoi... nu mai știu.
Nu știi.
Mi l-au luat. Mi l-au furat.
Era prea frumos. Era prea bine făcut, știam asta.
Mi l-au luat pe Pinocchio, mi-au luat fiul.
Îl găsesc eu, să știți!
Trebuie să-l găsesc, posibil să se fi dus spre mare.
Îl voi găsi.
Aici se stinge totul.
Focul, trebuie să-l reaprins! Paznici!
Aduceți-mi noua marionetă, o să fac un foc frumos din el.
Vă rog, lăsați-mă!
Nu vreau să mor, salvați-mă!
Vă rog! Nu vreau să mor, salvați-mă!
A strănutat! Continuă să-l atingi la inimă și viața ta va fi salvată.
Nu vreau să mor și să rămână săracul tată fără mine!
- Nu mai are pe nimeni! - Mielul este pe jumătate crud!
A făcut totul pentru mine!
- Mi-e foame! - Vă rog, nu!
- Pune-l pe foc, imediat! - Tatăl meu mă are doar pe mine!
Nu mă lăsați să mor așa, vă rog!
Lăsați-l.
Desigur, săracul tău tată...
nu s-ar bucura dacă te-aș arunca între cărbunii aprinși, așa-i?
Săracul bătrân. Eu...
Nu te pot pune pe tine, dar...
Trebuie să-mi fie milă și de mine, mi-e foame.
Nu-mi place mielul pe jumătate crud!
Dacă nu tu, trebuie să pun pe altcineva. Aduceți-l pe Arlecchino, mai repede!
- Puneți-l pe foc! - De ce pe Arlecchino?
Arlecchino, da. Mai repede!
- Nu! Nu vreau să mor! - De ce el?
Nu vreau să fiu ars!
Ori tu, ori el. Mai repede.
Lasăți-l! Aruncați-mă pe mine în foc, în locul lui!
Nu vreau să mor!
- Lăsați-l! - Opriți-vă.
Ești o marionetă bună.
Bravo. Vino aici, dă-mi un pupic.
Asta înseamnă că mă voi mulțumi...
cu un miel pe jumătate crud.
Mulțumită lui Pinocchio,
viața lui Arlecchino... e salvată!
- Da! - Mulțumesc, Pinocchio!
Pinocchio.
Pinocchio!
Vino.
Cum îl cheamă pe tatăl tău?
- Geppetto. - Cu ce se ocupă?
- E șomer. - Câștigă mult?
Câștigă atât de mult încât nu are nici un ban în buzunar.
Și îmbrăcămintea din ce ți-a făcut-o?
- Din păturile sale. - Serios?
E sărac, e sărac.
Atunci... poftim.
Ia aceste cinci monezi din aur.
- Du-i-le imediat. - Cinci monede din aur?
- Vă mulțumesc mult, dle Mănâncă Foc! - Da.
- Sănătate. - Mulțumesc.
Du-te.
- Pa. - Pa, Pinocchio.
- Pa, Pinocchio. Mai treci pe la noi. - Pa, Pinocchio.
Drum bun.
Salută-l din partea mea.
- Vă mulțumesc mult, dle Mănâncă Foc! - Pa.
Sănătate multă. Pa.
Mă scuzați!
- Mă scuzați, știți unde e tatăl meu? - Liniște!
- Îl vezi? - Știți unde e satul lui Geppetto?
Nu vezi că pescuiesc, pleacă.
Trebuie să-l găsesc cât mai repede posibil!
Era unul.
Ce păcat, voiam să vă dau cinci bănuți din aur.
Cinci bănuți?
Așteaptă! Așteaptă puțin!
- Te ajutăm noi să-l găsești. - Te ajutăm noi.
Ai spus cinci bănuți?
Chiar sunt cinci bănuți din aur.
- Sunt cinci bănuți. - Cinci bănuți.
- Din aur. - Din aur.
Ce vrei să faci cu ei?
Voi cumpăra o haină pentru tata.
Și un abecedar pentru mine ca să învăț.
Haina pentru tatăl tău, e o idee bună.
Dar abecedarul ca să înveți...
- Abecedarul ca să învețe... - Abecedarul ca să învețe...
Pot să-ți spun ceva? Din cauza învățatului, aproape că mi-am pierdut un picior.
El din cauza învățatului, aproape că a orbit.
Orb.
Dacă mă asculți...
îți voi da un sfat.
Îți voi spune, pentru că îmi ești drag.
- Să facem cunoștință. Eu sunt Vulpe. - Pinocchio.
- Frumos nume! - Eu sunt Motanul.
- Pinocchio. - Frumos nume!
În orice caz...
te-ar interesa, dacă tot vrei să-i cumperi tatălui tău o haină,
să devină acești cinci bănuți, 50?
Sau 100?
- 500. - 500?
1000.
2000.
Te-ar interesa?
- Așa mulți? - Da. Îți spun cum.
Acum suntem prieteni, îți spun, dar nu trebuie să mai spui la nimeni.
E un secret.
Cunosc un câmp, numit Câmpul Miracolelor.
E aici aproape.
Dacă mergem noi trei...
Luăm moneda, bănuțul,
facem o gaură, o semănăm, o bătătorim bine.
Ce mai trebuie? Apă, multă apă.
Apă, apă, apă.
Așteptăm câteva ore. Ce se întâmplă apoi? Încolțește.
Încolțește, încolțește, încolțește.
Se naște un răsad plin cu bănuți.
De la un bănuț, la un răsad cu 500 de bănuți.
Te-ar interesa?
Frumos!
Da. Vrei să mergem?
- Da? - Da.
Haide, vino cu noi. O să face ceva.
Dacă tot așteptăm răsăritul, ne oprim la tavernă.
Să ciugulim ceva.
Așa ne și împrietenim. Ciugulim ceva.
Mâncăm ceva și așteptăm, iar în zori semănâm bănuții.
- Răsadul înflorește dimineața. - Dar nu mi-e foame.
Bine, doar ciugulim ceva.
Iar dimineața, răsadul... cu 500 de bănuți, cu un bănuț.
Doi bănuți, 1.000. Multe răsaduri cu mulți bănuți.
Dacă replantez 1.200 de bănuți, ies din ce în ce mai mulți?
Da.
- Ai spus "ciuguleală". - O ciuguleală foarte bună.
Dar...
Dar dacă...
Aici e măduva.
Dacă eu plantez cinci bănuți de aur
câți ies din ei?
Prima de toate... vorbește încet.
Ne aud.
Și-am spus, dacă pui unul, ies 500.
Cinci bănuți, sunt 2.500.
Hai să ciugulim. Lasă-ne să ciugulim.
Așa mulți? 2.500? Pot să vă dau 500 vouă?
Nu! Înseamnă că nu ne-am înțeles.
Dacă faci asta, ne jignești.
Penele asta... Noi nu o facem pentru interes.
O facem din prietenie.
Pentru că tu ești prietenul nostru.
Suntem prieteni?
- Da. - Atunci?
De ce nu putem merge acum pe Câmpul Miracolelor?
Acum ciugulim.
Apoi un pui de somn.
Iar dimineața o să fim acolo.
Pinocchio! Vino, vino.
Uite.
Îți place? Ai văzut cum a înflorit planta?
A înflorit...
Frumos, nu?
Ai văzut? Tu nu credeai.
Du-te și ia monedele.
Sunt toate ale tale.
- Haide, fugi. - Monede!
- Ia-le! - Monede!
Sari mai sus.
Nu ajunge. E micuț, prietenul nostru.
Te ajutăm noi, de asta suntem aici. Suntem prietenii tăi.
Ia-o pe aia.
Pe asta, asta, asta...
- Aia! Aia! - Care?
Câte monede! Câte monede pentru tatăl tău.
Trezește-te, e miezul nopții!
- Cine e? - Cârciumarul.
- Prietenii mei sunt gata? - Au plecat deja.
Mi-au spus să-ți zic că te așteaptă la capătul pădurii.
- Și că trebuie să achiți nota de plată. - Nu au plătit ei?
Nu, pentru că le era teamă că te jicnește.
- Că mă jicnesc? - Da.
Haide, ridică-te. Te aștept jos.
Pinocchio! Pinocchio!
Cine ești?
Pinocchio, sunt eu, vreau să-ți dau un sfat.
Întoarce-te înapoi.
Du ce-i patru bănuți care ți-au rămas sărmanului tău tată
care plânge și disperă că nu te-am mai văzut.
Nu mă pot întoarce. Pentru că mâine tatăl meu va avea 2000 de bănuți.
Ascultă-mă, Pinocchio, să nu ai încredere
în cei care promit că te vei îmbogăți de dimineața până seara.
Aceia ori sunt nebuni, ori vor să te înșele.
- Ascultă-mă, întoarce-te înapoi. - Eu merg înainte.
Pinocchio, adu-ți aminte, că cei ce fac de capul lor
...mai devreme sau mai târziu, vor regreta.
Bine. Noapte bună, Greiere.
- Acum poți să taci. - Noapte bună, Pinocchio.
- Cerul să te salveaze de ucigași. - Taci!
Nu există ucigași.
- Suntem ucigași! - Ucigași!
Dă-ne bănuții!
Trebuie să-i dau tatălui meu!
Dă-ne bănuții!
- Nu pot! - Prinde-l!
Vă rog, deschideți!
Sunt urmărit! Vă rog, nu știu ce să fac!
În casa asta nu e nimeni. Sunt toți morți.
Cum nimeni? Te văd! Te rog, deschide!
- Și eu sunt moartă. - Cum ești moartă?
Așteaptă, te rog! Nu mă lăsa!
Te rog!
Dă-ne bănuții! Vino aici!
- I-a băgat în gură, scoate-i. - Mă mușcă!
- Atunci să-l spânzurăm. - Da.
Ori îi scuipi afară, ori te spânzurăm de primul copac.
Încă mișcă un picior, dar încet.
Trebuie să așteptăm să moară, așa nu mai mușcă deloc.
Apoi îi deschidem gura, și luăm bănuții.
Bănuții.
- Mergem la cărciumă. - La cărciumă.
- Ciugulim. - Ciugulim.
- Câte ceva. - Câte ceva.
Ia să vedem.
Încă mai mișcă, mai așteptăm puțin.
Tăticule, dacă erai aici...
Zână? Au ajuns doctorii.
- A venit și Greierul. - Lasă-i să intre.
Dle doctor! Dle doctor, vă rog, veniți.
Veniți! Intrați, vă rog.
L-ați dat cu ceară?
Mă scuzați, știți, Melcul...
Așadar...
Bine, hai să-l vedem pe bolnav.
Respiră. Mai tare!
Ne confruntăm cu o banală bronșită acută.
Ai bronșită acută!
- Ce ziceți, dle doctor Corvanti? - De ce?
Acesta este un caz foarte grav de morbus lignorum.
- Numit în mod obișnuit lignit. - Ai morbus lignotus!
- Ce ți-am spus? Niciodată nu mă asculți! - Îmi arăți scoarța asta, te rog?
Unde e scoarță, este și rumeguș.
- Are nevoie de un înveliș cu rășină. - Tu ești specializat în "lemn".
Aici este vorba de bronșită acută.
Scuzați-mă, dle doctor, care e diagnosticul?
Această marionetă, va trăi sau va muri?
- Marioneta va trăi. - Marioneta va muri.
- Cum? - Va muri.
- Nu e nimic de făcut. - Liniștește-te.
- Taci din gură. - Va muri!
Pinocchio, te-am avertizat!
Nu m-ai ascultat. Îți aduci aminte, de câte ori ți-am spus.
Trebuie să mă asculți. trebuie să mă asculți!
Bine? Pa, pe curând.
Grăbește-te, marioneta frige!
Cu calm.
Orice lucrare, își are timpul lui.
Lucrurile se fac cu calm.
Dacă iei acest medicament, în câteva zile te vei vindeca.
- E dulce sau amar? - E amar, dar crede-mă, te va face bine.
Nu o pot face.
- Hai, Pinocchio, e doar un medicament! - Amar.
Ce poveste...
Dacă nu iei medicamentul, nu te vei vindeca.
- Nu e adevărat. - Ba da, Pinocchio, boala ta e gravă.
- Nu mă interesează. - Nu?
- Nu. - Și dacă mori?
Nu mă interesează.
- Nu te interesează? - Nu.
- Nu ți-e frică de moarte? - Nu.
- Nu? - Nu.
Să vedem. Adu-i aici.
Intrați.
- Vă rog. - Pe aici.
- Se alunecă!
Cine sunt ăia?
Nu ți-ai luat medicamentul, așa că au venit să te ia.
Cum adică să mă ia?
Nu vreau să mor! Te rog, Zână!
- Eu ce pot să fac? - Te rog, dă-mi medicamentul!
Așteptați.
- Trebuie să ia medicamentul acum. - Nu, apelul a fost făcut.
Nu ne putem întoarce cu sicriul gol.
Îmi pare rău, Pinocchio.
- Așa e. - Trebuia să vă gândiți înainte.
Apelul a fost făcut, deci sicriul nu va fi gol. Corect?
Da!
- Cum adică, nu va fi gol? - Ajutați-mă.
Nu! Nu!
- Vă rog, nu vreau să mor! - Așteptați!
Plecați.
Ce păcat să ne întoarcem cu sicriul gol, nu?
- Plecăm. - Plecăm.
La 3. 1, 2, 3. Acum.
- Au plecat? - Nu.
- Pleacă acum? - Da.
- Acum? Au plecat? - Nu.
Acum?
Scările!
Da.
Hai, acum ia medicamentul.
Acum că te-ai vindecat,
de ce nu-mi povestești ce ți s-a întâmplat?
- Eram la teatrul de marionete... - De ce?
Pentru că școala era închisă.
Am așteptat să se deschidă,
așa că m-am dus la teatrul de marionete.
Și, ai intrat fără să plătești?
Da, m-au lăsat să intru așa.
- Ce se întâmplă? - Nimic. Nu contează.
Apoi? Spune.
Era unul, Mănâncă Foc, care mi-a dat 5 bănuți din aur.
Apoi?
I-am pierdut, și am cunoscut doi ucigași în pădure.
Spune-mi, nu a fost nimeni care ți-a spus
să fii atent și să-l asculți?
Nu, nu am văzut pe nimeni.
Ce se întâmplă cu nasul meu?
Nimic. Ai spus câteva minciuni, și acum îți crește nasul.
Ai grijă unde îl îndrepți.
Cum...
Nu!
Oprește-l! Oprește-l că sparge tot!
Fii atent, nu mă lovi. Nu mă lovi!
Oprește-l, te rog, că sparge tot.
Ești aici?
Bu!
Acum, atenție. Țineți-vă bine că o iau cu viteză.
Gata? Am pornit!
Uitați-vă ce viteză!
"Mergea..."
"mereu acoperit..."
"de părul lui..."
Imediat ce adoarme, mergem să ne jucăm.
"Cu capul..."
"într-o coroană cu flori..."
Hai.
"Și cu hainele"
"împodobite cu diamante."
Du-te acum, Pinocchio. Găsește-l pe tatăl tău, apoi te întorci aici.
- Te rog, fii atent. - Bine. Pa, Zână.
Pa.
Medoro? Salută-l pe Pinocchio.
Pa.
Hai! O ciuguleală!
Ceva de ciugulit!
- Pinocchio! - Pinocchio!
- Prieteni! - Cât mă bucur să te revăd.
Ce faceți aici?
Așteptăm să se elibereze o masă.
Masă.
- Să ciugulim, îți amintești? - Ne place să ciugulim.
- Pe unde ai fost? - Eu? Voi pe unde ați fost?
- Noi te căutam! - Te căutam.
- Dacă ai știi cât te-am căutat! - Te-am căutat.
Ce ți s-a întâmplat?
Mergeam în pădure și m-am întâlnit cu niște ucigași.
- Ucigași? - Da. Am încercat să fug...
Scuză-mă că te întrerup. Cine erau acei ucigași? Îi știi?
- Nu. - Am înțeles!
Așa... povestește.
Am cerut ajutor la o casă, dar nu mi-au deschis.
Așa că m-au prins ucigașii și m-au spânzurat de un copac.
A doua zi, m-a salvat Zâna.
Zâna...
Ucigașii m-au spânzurat.
- Iar Zâna te-a salvat. - Da, m-a salvat.
O întrebare. Mai ai acele monede?
- Da, le am la mine. - Ce frumos! Vezi, prietenii tăi?
- Prieteni! Prieteni! - Ce facem?
Dar...
- Ce e? - Resturile de azi.
Și, ce să fac cu ele?
Ce-ai făcut și data trecută, le mănânci.
Scuze, dar... cum așa? Îmi dai resturi?
Resturi.
- Așteptam o masă. - Masă.
- Ce resturi? - Resturi?
- E o greșeală aici! - Greșeală!
- E o greșeală. - Greșeală!
Așteaptă puțin. Cum e?
Sunt resturi! Deci, să știți: nu vrem aceste resturi!
Nu!
Le putem mânca, dar în semn de protest.
Protest!
Mergem la Câmpul Miracolelor. Ai toate acele monede?
- Da. - Să mergem.
Uite, Pinocchio, ăsta e Câmpul Miracolelor, îți place?
Frumos.
- Așa? - Sapă bine. Da, bravo.
Bine.
- Perfect. - Perfect.
Acum bănuții.
Acoperă.
- Camuflează, camuflează. - Camuflează.
Cu iarbă.
Perfect, acum ne trebuie apă să udăm.
Eu nu pot să merg, piciorul, îți amintești?
Iar el nu vede. Așa că mergi tu.
Uite, vezi copacii ăia? Treci de ei și vei găsi un iaz.
Și iei apă, multă apă.
- Udăm, și înflorește. - Înflorește.
- Merg? - Du-te!
După copaci. Du-te, Pinocchio.
Du-te, du-te Pinocchio, dispari.
- Aici? - Nu, mai du-te!
Mai departe.
- Aleargă, Pinocchio! - Du-te!
Treci de copaci, în spate e iaz.
Dispari, înneacă-te în iaz.
S-a dus.
Prieteni, unde sunteți?
Prieteni?
Motanul și Vulpea, mi-au spus despre Câmpul Miracolelor,
acolo unde pui monede și peste noapte ies o grămadă de bănuți din aur.
Ce? Vorbește mai tare.
Mi-au spus: "Du-te și adu apă să udăm groapa."
Apoi, când m-am întors,
pentru că eu trebuia să ud bănuții pe care i-am îngropat...
Ai udat bănuții?
- Da, pentru că... - Ei ți-au spus asta?
Trebuia să fac o gaură, să îngrop bănuții și să-i ud.
Nu! Nu!
Când m-am întors, disperuseră bănuții.
- Ai găsit groapa fără bănuți? - Da.
Sărăcuțul!
Cine erau ăia?
- Motanul și Vulpea. - Motanul și Vulpea?
- Cunoaștem un Motan sau o Vulpe? - Nu.
Nu cunoaștem un Motan sau o Vulpe.
Ce vrei? Ce-mi ceri?
Vreau dreptate, îmi vreau înapoi cei patru bănuți de aur
plus unul pe care m-au făcut să-l cheltuiesc la crâșmă,
pentru că au mâncat doar ei.
Tu vrei...
Practic, te-au jefuit?
- Da. - Ai fost jefuit, ești nevinovat!
- Băgați-l în închisoare! - Cum la închisoare?
- Eu sunt nevinovat! - Nevinovații merg la închisoare!
- De ce? - În acest oraș, așa merg lucrurile.
- De ce în închisoare? - Nevinovații merg la închisoare.
Aș avea și eu de zis ceva, și eu am fost vinovat!
Stai puțin. Ce ai spus?
- Și eu sunt vinovat. - Vino aici.
Și eu sunt un hoț.
Ce ai furat?
- Am furat un porc. - Un porc? E cam puțin.
- Și o găină. - Găină, porc... Nu, nu, nu!
Nu e bine, nu, nu, nu. Mai mult.
Mi-am adus aminte, am furat și o bijuterie.
O bijuterie?
- Da, din aur și argint. - Așa da!
Bravo! Bravo, bravo, bravo! Eliberați-l!
Bravo, felicitări.
Am furat atâtea lucruri că nici nu-mi mai amintesc.
Tăticule! Tăticule! Sunt Pinocchio, sunt eu!
Pinocchio! Ce faci?
Tatăl tău nu e aici. A plecat demult.
- A plecat să te caute. - Unde să mă caute?
A spus că se duce oriunde în lume să te caute.
Era disperat, plângea.
Zicea: "Voi merge până la capătul lumii să-l caut, în marile orașe ale Americii."
- "Trebuie să-l găsesc." - Unde sunt marile orașe ale Americii?
E departe America.
Trebuie să treci marea ca să ajungi acolo.
Unde e marea?
Scumpule, marea e departe.
Te căuta pe tine, scumpule.
Du-te! Fii atent! Fugi!
Întoarce-te!
E periculos! Sunt valuri! Întoarce-te!
Întoarce-te! Întoarce-te!
Nu vei reuși niciodată!
Întoarce-te!
Încet, încet, fără grabă.
Melcule!
Unde e Zâna?
A devenit... mare.
Du-te.
- De ce e mare? - E ea. Du-te.
- Aceași îmbrăcăminte, acelaș păr... - Eu sunt.
Cum ai făcut?
E un secret.
Du-te!
Cum ai făcut să crești?
- Și eu vreau să cresc. - Tu nu poți crește.
- De ce? - Pentru că marionetele nu cresc niciodată.
Se nasc marionete, trăiesc ca marionetele
mor marionete.
Nu vreau să fiu o marionetă pentru toată viața.
Vreau să fiu un copil ca toți ceilalți.
Ai să fii
dacă vei merita și te vei comporta cum trebuie.
Ce trebuie să fac ca să merit asta?
Trebuie să te obișnuiești să fii o bună marionetă.
De mâine vei merge la școală și vei învăța.
- Îmi repeți? - Vei merge la școală și vei învăța.
- Școală? - Da.
Să vedem ce ai învățat.
Într-un țarc sunt 18 oi.
Noaptea scapă 7.
Fermierul dimineața, câte oi găsește?
Opt?
Întinde mâna.
Treci pe cojile de nuci!
Intră.
Haide, ia loc aici.
Scoate-ți căciula în fața profesorului. De azi înainte, vei sta aici, ai înțeles?
Lăsați-l, de aici mă ocup eu.
Să vedem dacă ești pregătit.
18 pere, împărțit la 2.
Nu știi?
- Nu știu. - Nu știi? Întinde mâna.
Pe cojile de nuci.
Acum copiați ce scriu eu.
"Profesorul..."
"e al doilea..."
"tată..."
"pentru... ai lor..."
"elevi."
- Așteaptă-mă! Vin cu tine! - Vino.
Mâine mergem să furăm într-un loc unde au... cârnați,
șuncă, brânzeturi, dar trebuie să fim atenți,
pentru că ultima dată stăpânul mi-a dat o bătaie. Uite.
Cine e?
Cine bate la ora asta târzie?
- Eu sunt! - Eu, cine?
- Pinocchio. - Care Pinocchio?
Marioneta din lemn!
Marioneta aia care i-a promis Zânei lui
că va merge la școală ca să învețe...
și care apoi a fugit.
Ești acea marionetă? Ești sigur?
Da, sunt acea marionetă. Te rog, îmi deschizi?
Îmi deschizi?
Îți promit, nu o să mai fug.
Îmi deschizi?
Melcule! Deschide-mi, te rog!
Pinocchio?
Pinocchio!
Zâna a spus că de data asta te iartă,
și că data viitoare nu te va mai primii.
Ia.
Du-te la școală și învață.
"Cine... nu merge... la școală..."
Unde e Mucul de Lumănare?
- Nu mai vine. - De ce?
- Nu știu. - Lucrează câmpul cu taică-su.
- De ce? - Nu știu.
- Când se întoarce? - Nu știu.
Nu se vorbește în timpul lecției! Mâinile!
- Nu simți durere? - Nu.
"Copii buni..."
Doi.
E bine așa.
"Când..."
"le vine..."
Acum facem o mică magie.
- Magie? - Da.
Fă așa.
"A..."
"Rezolvă sufletul, se gândi el..."
"pentru a trimite o magnifică..."
"trăsură."
Un păstor are într-un țarc 300 de oi.
Noaptea au fugit 47, dar trei s-au întors imediat.
Apoi 24 se îmbolnăvesc, 9 mor, iar restul se vindecă.
Apoi 2 fug. Cât face?
245?
Corect. Corect, Pinocchio. Bravo.
Ați văzut cât de bun a devenit Pinocchio?
Îți dau un 10 și laude.
10 și laude.
Mereu așa.
Faci o minge, apoi o întinzi.
Trebuie să facem multe
pentru că mâine vom face o petrecere frumoasă.
Petrecere?
O petrecere frumoasă.
Profesorul spune că ești bun.
Așadar, mâine nu vei mai fi o marionetă
și vei deveni un copil ca toți ceilalți.
Ce aștepți? Du-te și invită-ți prietenii. Fugi!
Muc de lumănare!
- Muc de lumănare! - Pleacă, că mă găsește.
Nu-ți poți imagina ce mi s-a întâmplat.
Nu o să mai fiu o marionetă.
- O să fiu un copil normal. - Ce tare!
Vii mâine la petrecerea mea?
- Nu, nu pot. - De ce?
- La noapte trebuie să plec. - Unde pleci?
Merg într-un oraș...
Merg într-un oraș frumos,
cel mai frumos din lume. Se numește Orașul Jucăriilor.
Te joci, alergi, sari toată ziua.
Faci ce vrei. Nu sunt reguli. Nu sunt profesori.
Te distrezi într-una. Dacă vrei să vii, poți veni.
Dacă te prind, fac matematică cu tine! Muc de lumănare!
- Dar vreau să devin un copil normal. - Atunci nu venii.
Eu merg, pa.
Unde pleci?
- Ești sigur că va veni căruța? - Da, sunt sigur.
- Eu n-o văd! - O să vină.
Durează puțin, dar va merita.
Am spus că te conduc până aici apoi mă voi întoarce.
Haide, vino.
Vino, o să te distrezi!
Uite-o.
- Pa, Pinocchio. Eu plec. - Pa, Muc de Lumănare.
Tu, scumpule, vii cu noi sau rămâi?
Haideți, chemați-l copii.
- Vino! Vino! - Îi auzi? Vino!
- Vino. Vino! - Vino! Vino!
- Vino!
Toți te cheamă, îi auzi?
Haide, urcă în căruță! Vino!
O să te distrezi, îți promit.
Vino! Vino!
Am ajuns, iubiții mei.
Acum coborâți, cu calm să nu vă loviți.
Haideți, coborâți.
Vino, te ajut eu. Haide.
Iubițelule.
Vino.
Haideți! Trageți! Trageți tare!
19...
20... 21...
Aici? Aici e totul în regulă.
- Noapte bună, iubiții mei. - Noapte bună.
Ne vedem mâine.
27... 28...
Mâine o să ne distrăm.
29... 30.
Noapte bună.
- Cine e? - Sunt eu, deschide!
Nu pot acum.
Din întâmplare, te-ai trezit și tu cu urechi ciudate astăzi?
Ca să spun adevărul, da.
Lasă-mă să intru! Deschide mai repede!
Cred că avem aceași problemă.
Cred că da.
- Haide, dă-ți jos sacul. - Tu primul, nu?
Bine, facem așa: La 3, scoatem amândoi.
1, 2, 3.
- Ce urechi ai? - Dar tu ce urechi ai?
Te dor?
Da.
- Nu putem ieși așa. - Chiar așa...
Nu mă pot ține pe picioare.
Ajută-mă, Pinocchio! Ajută-mă!
Ce ai pățit?
Ce se întâmplă?
Ajutor!
Mâinile!
- Ajutor! Ajutor! - Ajutor! Pinocchio, ajută-mă!
Ajutor!
Ajutați-ne!
Ajutor!
Ajutor! Ajutor!
Iubiții mei?
V-am recunoscut, iubiții mei.
Vă aud!
Iubiții mei, cât de bine rageți!
Am venit, iubiții mei.
Acest măgar se numește Muc de Lumănare.
E foarte curajos.
Are o forță extraordinară.
Pentru ceea ce vă trebuie, cred că e perfect.
- Pare un animal frumos. - Mulțumesc.
Așteaptă puțin. Cicatricea asta, de pe frunte?
Nu, nu, nu, fără cicatrice.
- Nu? - Aduce tristețe.
Nu-l iau.
Bine. Am un alt măgar. Uite-l aici.
Îl cheamă Pinocchio. E foarte inteligent.
Este dulce, blând...
Și... învață repede.
Învață repede.
Pentru ce numere trebuie să facă,
este extraordinar, în umila mea părere.
S-a întors din lungul și gloriosul tur al Indiei
și din țările îndepărtate ale Americii.
Domnilor, vom prezenta pentru voi în această seară, numere inegalabile,
de neegalat, nemaivăzute până acum!
Doamnelor și domnilor, vi-l prezint
pe măgarul Pinocchio!
Uitați-l! Împreună cu clown-ul lui!
Veselie, veselie.
Acum, cel mai înalt bărbat și cel mai mic om din lume
împreună vor aduce cercul de foc! Aplauze!
Acum, doamnelor și domnilor,
știu că ăsta poate fi un joc impresionant,
foarte periculos, dar noi știm ce facem.
Suntem gata. Role de tambur.
Vreau un rând de aplauze! 1, 2, și 3!
Încă o dată.
Și încă o dată! 1, 2, 3!
Pinocchio nu a căzut. A fost o surpriză pregătită pentru voi
pentru a face acest spectacol mai extraordinar. El nu se poate împiedica!
Duceți-l de aici.
Vi-l prezentăm pe cel mai puternic om din lume să-l ia pe măgarul Pinocchio.
Aplauze pentru cel mai puternic om din lume.
Uitați-i împreună.
Uitați-vă la abilitatea animalului, uiți-vă cum se preface că șchiopătă.
Încă un rând de aplauze. Mulțumesc.
Aplauze!
Din nefericire, te-ai impiedicat, dragul meu Pinocchio.
A venit momentul dureros să-mi iau la revedere.
Cu pielea asta o să facem un tambur frumos. În mare cu el.
1... 2... și 3!
Acum așteptăm.
Ce e?
Tu cine ești?
- Unde e Pinocchio? - Eu sunt!
- Cum adică, ești tu? - Da, eu sunt!
- Măgarul? - Da, sunt Pinocchio!
- Cum e posibil? - E posibil!
Te-ai transformat în apă?
Da! Nu v-ați făcut temele cu Zâna mea!
O marionetă care vorbește.
Ne poate fi de folos la circ.
Pinocchio! Vino aici!
- Vino, nu îți fac nimic, hai. - Pa!
- Vino aici! - Pa!
Nu te îndepărta!
Aruncă-te, haide.
- Aruncă-te. - Nu, nu, nu.
Aruncă-te!
- E un ordin! - Nu.
- Aruncă-te! - Nu!
Bine. Aruncă-te tu!
- De ce eu? - Te arunci tu.
- Nu știu să înot. - Te arunc eu.
- Mi-e frică de apă. - Nu mă interesează!
Prinde-l pe ăsta... Unde pleci?
- Nu știu să înot. - Vino aici!
- Vino aici, nenorocitule. - Nu știu să înot.
- Pa, Pinocchio. Pa! - Vino aici!
Ajutor!
Ajutor! Ajutor!
Ajutor!
Degeaba strigi "ajutor".
Cine vrei să te salveze?
- Tu cine ești? - Eu?
Eu sunt un biet ton,
care a fost înghițit de un rechin exact ca tine.
Tu ce pește ești?
Nu sunt un pește, sunt o marionetă.
Dacă nu ești un pește, de ce te-ai lăsat înghițit de monstru?
Nu eu m-am lăsat înghițit, el m-a înghițit.
- Acum ce fac? - Trebuie să ne resemnăm...
și așteptăm ca rechinul să ne digere pe amândoi.
Să ne digere? Eu nu vreau să fiu digerit!
Nici eu nu vreau să fiu digerit,
dar mă obișnuiesc cu gândul că atunci când se nasc tonii
au o satisfacție să moară mai bine sub apă decât sub ulei.
Sub ulei?
Vreau să fug, vreau să plec de aici.
Fugi...
dacă poți.
Ce e lumina aia de acolo?
Cine știe?
Vreau să merg să văd.
- Adio, Tonule. - Adio, marionetă.
Îți urez succes.
Tată.
Tată!
- Pinocchio! - Tată! Tată!
Pinocchio!
Fiul meu! Pinocchio...
Cât timp te-am căutat!
Pinocchio! Fiule, te-am căutat peste tot.
Nu e rău aici, până la urmă.
Pare că e așa, dar nu e. Rechinul înghite orice.
Avem pește. Am mâncat mulți pești. Uite, am și o plasă.
Acum că ai venit și tu, putem pescui împreună.
Tu stai acolo, eu aici. Putem prinde pești mari.
Uite ce loc frumos, cu multe feluri de mâncare.
Aici e dormitorul. E loc și pentru tine.
- Tată? - Da?
Trebuie să scăpăm de aici.
- De ce să plecăm? - Da, trebuie să plecăm, tată.
Nu, eu m-aș mai gândi puțin.
Poate că acum ai găsit dezordine,
ai venit prin surprindere, dar dacă aranjez totul,
va fi frumos. Vrei să vezi?
Tată?
Nu putem sta aici, trebuie să plecăm!
Nu e posibil, am încercat mult.
Vino cu mine, tată.
- Pinocchio, e imposibil. - Vino, haide tată!
Tată, vino, hai!
- Nu, mai bine nu. - E momentul potrivit, are gura deschisă.
O poate închide oricând.
Ești sigur? Pinocchio, așteaptă.
Vino, tată, hai.
Pinocchio...
eu nu știu să înot.
Nu-ți face griji, eu înot foarte bine.
- Și sunt din lemn, plutesc. - Știu, eu te-am făcut.
Crezi că o marionetă de un metru, mă poate ține în spate?
Ne vom scufunda, o să murim amândoi, Pinocchio.
Tată... o să reușesc.
Vino cu mine.
Să mergem. Să mergem!
Pinocchio, ne scufundăm!
O să reușim!
Prinde-te de mine, marioneto.
Țineți-vă bine de coamă.
- Pornesc! - Pornește, Tonule, pornește.
- Mulțumesc, prietene. - Nu trebuie să-mi mulțumești.
Am reușit să scap din gura rechinului
datorită ție, că m-ai încurajat.
De ce plângi?
Pentru că nimeni nu m-a pupat până acum.
- Tu cum te numești? - Pinocchio.
Pinocchio, te voi purta mereu în inima mea.
- Adio, Tonule. - Adio.
Ce...
Ce generos a fost acel ton, nu?
Dacă aș fi știut de existența lui în interiorul rechinului,
aș fi schimbat două vorbe cu el. Ce păcat!
- Tată! - Da?
Uite!
Uite o casă acolo!
- Hai să mergem. - Hai.
Dumnezeule.
Mă scuzați? Aveți să-mi dați puțin lapte?
- Cât vrei? - Puțin. Cât puteți să-mi dați?
O găleată de lapte costă un ban.
Eu nu am nici un ban.
Atunci, micuțule, nu pot să-ți dau nimic, îmi pare rău.
E urgent, îmi trebuie pentru tatăl meu.
Tatăl meu are nevoie. E bolnav!
- Vrei să rotești mașinăria de pompat? - Ce e o mașinărie de pompat?
Poți s-o faci?
- Poți? - Pot face ce vrei.
Ce e o mașinărie de pompat?
Mașinăria de pompat e chestia aia de acolo.
Așa. Vino, Pinocchio.
Bravo, Pinocchio.
Acum, Pinocchio, stai aici.
- Pa, Giangio. - Pa.
Sunt cinci oi.
Trei capre, foarte grase.
Dacă ai putea vedea... E una frumoasă.
- E și o bibilică! - Bibilică.
Când se înserează, sar gardul...
- Și o să ciugulim. - Ciugulim.
- Ne vedem mâine. - Da.
Pa, Giangio.
Ascunde-te!
Hei, salut Pinocchio! Îți amintești de mine?
Sunt Vulpe, prietenul tău. Mă bucur să te văd.
Te-am căutat mult.
Vreau să-ți spun... știi cine a furat monedele?
Motanul, mortul ăla de foame, care a murit.
Eu sunt prietenul tău, te-am căutat.
Mi-a părut foarte rău că ți-ai pierdut modele.
Dar, ce faci aici?
- Lucrez. - Lucrezi?
- Ce frumos! Și, câștigi? - 10 bani pe zi.
10 bani? Pe zi?
Scuză-mă, dar... eu sunt prietenul tău.
Motanul nu mai e, a murit.
Luăm monedele și le îngropăm în câmp. Îți amintești?
Nu, nu mă mai păcălăști din nou.
Uite cine e în spatele tău. Motanul.
- De ce ai ieșit? - De ce ai ieșit?
El e hoțul.
Eu sunt prietenul tău. Pinocchio!
De ce ai ieșit?
Adio pentru totdeauna.
- Nu, eu sunt prietenul tău! - Adio pentru totdeauna.
- Pinocchio! - Adio pentru totdeauna.
Te înșeli.
De ce ai ieșit? De ce ai ieșit? De ce...
De ce ai ieșit? De ce ai ieșit?
Pinocchio, te înșeli!
- Îmi pare rău, nu mai pun botul! - Pinocchio!
- Îngropăm monedele! - Adio!
Așteaptă!
Pinocchio.
Zână.
Eu știam că ai o inimă bună,
și eu te iert pentru toate greșelile pe care le-ai făcut.
Fii judicios iar în viitor vei fi fericit.
Tată! Am devenit un copil normal!
Tată, sunt un copil!
Sunt un copil, tată!
Tată!
Am devenit un copil!
Tată! Am devenit un copil, tată!
Pinocchio?
Tată, sunt un copil!
Tată, sunt un copil acum!
Pinocchio! Pinocchio!
Traducerea AFF00FF
Traducerea BFF00FF
Traducerea CFF00FF
Traducerea DFF00FF
Traducerea EFF00FF
Traducerea FFF00FF
Traducerea GFF00FF
Traducerea HFF00FF
Traducerea IFF00FF
Traducerea JFF00FF
Traducerea KFF00FF
Traducerea LFF00FF
Traducerea MFF00FF
Traducerea NFF00FF
Traducerea OFF00FF
Traducerea PFF00FF
Traducerea RFF00FF
Traducerea SFF00FF
Traducerea TFF00FF
Traducerea UFF00FF
Traducerea VFF00FF
Traducerea DAAAA00
Traducerea DBAAA00
Traducerea DCAAA00
Traducerea DDAAA00
Traducerea DEAAA00
Traducerea DFAAA00
Traducerea DGAAA00
Traducerea DHAAA00
Traducerea DIAAA00
Traducerea DEAAA00
Traducerea DEBAA00
Traducerea DECBA00
Traducerea DFF50FFAA00
Traducerea DENAA00
Traducerea DENBA00
Traducerea DENCA00
Traducerea DENEA00
Traducerea DENFA00
Traducerea DENGA00
Traducerea DENHA00
Traducerea DENIA00
Traducerea DENJA00
Traducerea DENKA00
Traducerea DENLA00
Traducerea DENMA00
Traducerea DENNA00
Traducerea DENOA00
Traducerea DENPA00
Traducerea DENRA00
Traducerea DENI00
Traducerea DENIS0
Traducerea DENIS KE0
Traducerea DENIS KEN0
Traducerea DENIS KENT0
Traducerea DENIS KENT
Traducerea DENISNT
Traducerea DENIS KE
Traducerea DENIS KENT
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania