EN NETFLIX-SERIE
Palindrome, inte för att vara inklämd-i-baksätet-förare,
men vet du vart du ska? Det känns som om vi kör i cirklar.
Sammanflätade dodekaedrar, faktiskt. Det mönster som är svårast att förfölja.
Och vem tror du jagar dig, mer än Cleve för att hans hus störtades i havet?
Jag ska göra en lång historia kort. För nio år sen
började Julius och jag märka att stressen tog ut sin rätt på alla.
Sen sträckte ödet upp en hand från underjorden,
tog oss i handen och ledde ut oss i öknen
och visade oss Spräng-i-luften-dagen!
Ännu kortare: det är cyborg-supersoldaten som älskar planeten och hatar oss.
Men vi såg henne bli krossad av ett hus som den elaka häxan från Väst.
Är hon inte död?
Förlåt, "ostoppbar cyborg-supersoldat" ska det förstås vara.
Ingen fara, vi har alla varit där.
Återställning slutförd. Akvatiska uppgraderingar integrerade.
Den sista resonatorn är kalibrerad och klar för användning.
Utmärkt. Operation Vattenrutschbana kan börja.
Jösses.
Vi måste ha en plan. Vi kan inte köra runt för alltid.
Man kommer långt på en tank i den här kärran.
Jag börjar bli en skåpbilskille.
Jag sa ju det. Hittade du nånting där i huset, Frostee?
Dann verkar ha placerat ut jordbävningsresonatorer
i hela södra Kalifornien.
-Cisco! -Förlåt, det är trångt.
Jag måste sträcka ut benet innan rumpan somnar.
Det låter som att den redan har det.
Nej, det var Julius. Han somnar alltid i bilen.
Jag är vaken!
Kan vi fokusera? Det måste finnas ett skäl till att Dann inte har aktiverat dem än.
Layla har rätt. Det måste vara nåt i hennes plan som inte är på plats än.
Kanske någon? Eller något?
Eller någonstans.
Titta.
De är placerade längs en förkastningslinje som sträcker sig ut till Kanalöarna.
Där är förkastningen mycket djupare.
Om hon får ner en resonator där
kommer kedjereaktionen att skapa en jättejordbävning.
Då måste vi stoppa henne innan hon kan göra det.
Öarna är utspridda över flera kilometer. Vi vet inte vart hon ska.
Jo, det vet vi.
Det ligger en oljerigg här med en djuphavsborr.
Med den kommer hon åt förkastningen.
Perfekt. Palindrome, mot Kanalöarna!
Vänta!
Jag vet att du alltid säger att en bra spion
inte förhastar sig utan tänker igenom saker, men…
-Tony… -Jag är inte klar.
Jag har lärt mig att man ibland måste lita på magkänslan.
Och min magkänsla säger mig att det här är vår bästa chans att stoppa Dann.
Jag vet att jag ibland kör för fort och tänker för långsamt.
Att jag hoppar innan jag tittar, ibland utan att titta alls…
-Tony! Jag är med. -Bra, för jag började få slut på argument.
Men om du ska hoppa måste du titta förr eller senare.
Vi kommer inte att kunna ta Dann ensamma.
Nej, hon har ensam gett oss storstryk varje gång vi har försökt.
Om hon tar in förstärkning är det kört.
Byrån har en läcka. Vi kan inte begära hjälp.
Vi behöver inte byrån. Vi är i L.A.
Just det. Om Dann samlar en armé ska vi också göra det.
Till att börja med behöver vi nån som förstår vår fiende bättre än vi kan göra.
Hej, Matsuo! Det var länge sen man hörde din röst. Fattar du?
Sen behöver vi muskler.
Några som gör det vi ber om utan att ifrågasätta.
Hej, Nacho och Rollie!
Vill ni hjälpa till att spöa folk?
Jajamän!
Slutligen behöver vi nån som är helt oförutsägbar
som kan kontra Danns rationalitet. En joker.
Ledsen, men jag har heltidsjobb nu.
Jag kan inte bara sticka iväg hur som helst.
Det här kräver äkta ansvar.
Tacos!
Kör!
Vi har ett team. Nu behöver vi bara vår utrustning.
Det fixar jag.
Snyggt, Echo!
Då så, nu gör vi oss i ordning!
Mamma har saknat dig!
Nu kör vi.
Kom igen…
Var med nu.
Fortfarande inte ett spår av Dann och resonatorn.
Ser ni nånting?
Det är tomt i skyn.
Inget i vattnet.
Kan vi åka hem då?
Nej! Det är ett spionuppdrag. Det tar mer än fem minuter.
Det måste kännas bra att ha min älskade båt SS Wave Rave
som världens coolaste spionflotta.
När Layla ringde och bad om hjälp, igen,
så var det min plikt som havsgentleman att säga ja.
Senast hjälpte du inte till.
Du pressade oss att stjäla från dina mottävlande i en illegal racingkrets.
Ett ögonblick! Var det ni som stal från oss?
Två ögonblick! Blev vi bestulna?
Hur kunde du, Tony? Jag trodde vi var vänner.
Alltså… Det går så fort i spionsammanhang.
Det är svårt att hålla koll på vem som är vän och vem som är fiende.
Dann är fienden, så nu slutar vi snacka
och fokuserar på att hitta henne!
Ingenstans har rätt.
Dann måste upp till toppen för att släppa ner resonatorn.
Det är nu det gäller.
Det är bara vi som kan förhindra att hon skickar ut L.A. i havet.
Om Dann inte redan är här, så är hon på väg.
Vi måste vara redo.
Är det nån som äter?
Förlåt, jag blev hungrig av att vänta.
Va? Fick vi ta med matsäck?
Gary hade inget gott i väskan annat än det här starka tuggummit.
-Nej! -Spotta!
Mitt tuggummi!
Sextiofyra burkar Yoka på en vägg Sextiofyra burkar Yoka
Vi plockar ner en Och ger den till Gary
Sextiotre burkar Yoka på en vägg
Ingen fara, T.
Det är 63 burkar kvar. Du får säkert en.
Jag bryr mig inte om Yoka!
Har nån sett Dann?
Svar nej.
Vi har inte snappat upp några digitala signaler.
Det har gått flera timmar och Dann har inte dykt upp.
Minns du när det var bra att robotar som vill förstöra världen inte dök upp?
Det var tider, det.
Jag menar allvar!
Jag trodde att vi äntligen låg steget före Dann. Tänk om jag hade fel.
Tänk om det inte finns några steg alls,
och vi är fast bakom henne på ett sånt där långsamt rullband,
för evigt dömda att stirra in i hennes nacke!
Lugna ner dig, Tony.
Dann kommer hit, och när hon gör det ska vi ta itu med henne.
Att vänta så här ute på havet påminner mig om
den där scenen i Holo-Shark 4: Anemonen i det blå.
Innan holo-hajen äter upp alla, ni vet.
Hur kan du gilla Holo-Shark?
Det är ett så uppenbart plagiat
på Digi-Delfinerna och Ostronpojkarnas äventyr.
Det är inget plagiat om det klår originalet.
Tack, Jun!
Jag menar, kom igen… Holo-hajen är en holografisk haj!
Ostronpojkarna är inte ens ostron, bara musslor!
Jag fattar inte att vi ens diskuterar det här!
Fast det är uppfriskande att göra det IRL.
Skål för det.
-Nacho? -Tomt här nere.
Var är hon?
Hon är där ute. Att ge upp finns inte i hennes program.
När jag började jobba för Cleve Kelso
trodde vi att vi kunde använda AI-teknik och cybernetik
till att skapa en supermänniska.
Men vi skapade ett monster.
Vad hände?
När en dator ser ett slagfält ser den inte människorna.
Bara ettor och nollor, vinst och förlust.
En dator kan aldrig lära sig det en människa vet från födseln:
Värdet av liv.
Jag vet, för den tekniken…
…finns inom mig.
Va? Vem har satt den där?
Det är så grymt! Han har värsta kanonarmen som bara…
Och så…
Så.
Får jag se?
Nej! Jag använder inte min arm.
Jag får inte låta dess kraft beröva mig min mänsklighet.
Schysta?
Jag har sett dig ha kontroll över den. Kanske blir det dags för det igen.
Det är nog dags nu!
Danns armé! Frostee, sök efter resonatorn!
-Om vi hittar den, hittar vi Dann. -Ska bli.
Kom!
Inta era positioner!
Se upp!
Ingenstans!
Vad som än händer får vi inte låta Dann ta sig upp i masten.
Jobbar på det!
Se dig för.
Kolla nu.
Hördu!
Såg du, Toretto?
Du önskar nog att du var lika bra på att köra spårvagn som jag på att vara spion.
Allvarligt?
Matsuo!
Din arm!
Jag… Jag kan inte.
Geronimo!
Ha!
Där har vi vår joker.
Mitch, se upp!
De vet inte när det är dags att ge upp.
Det måste innebära att Dann är nära.
Frostee, Jun, hittar ni nåt?
Ja, Jun och jag har utrustat våra drönare med ett samverkansrelä
som gör att de kan kommunicera trådlöst med maximal försvarsfunktionalitet.
Om Dann, menade hon.
Jaha, förlåt.
Nej, fortfarande inte ett spår.
Det här kanske kommer olägligt, men…
…jag kommer att sakna att inte fatta ett ord av vad du säger.
Oroa dig inte. Du kommer aldrig att fatta vad jag säger.
Lovar du det?
-Jag behöver hjälp här! -Vi kommer.
Ja, det var ju till hjälp.
Du kommer inte fram till borren.
Men lägg av!
Vi har hittat resonatorn till slut.
Den här killen har den nog. Jag tar hand om honom.
Eller inte. Jag kan inte påstå att jag har övertaget än.
Signalen närmar sig riggen. Den måste vara på en av båtarna.
Är du säker på det, Frostee? Jag ser ingenting.
Enligt mina data ska ni vara precis ovanför den.
Dann är i vattnet och närmar sig snabbt!
Var beredda. Hon måste dyka upp snart.
Eller inte…
Jag har skannat ön igen och vi missade en sak.
Det finns en tunnel som leder till borren!
Då var det här en avledningsmanöver.
Planen var inte att ta sig in via toppen, utan direkt till botten.
Och hon har resonatorn!
Vi måste ta den från henne och spränga den i småbitar.
Jag tar hand om det här gänget. Ta dig dit!
Jag behöver hjälp här nere.
Jag kommer.
Vad var det där?
Dann sköt in en raket i en grotta som sprängde upp ett hål i borröret.
Om hon får in resonatorn där är det kört.
-Ser du nåt, fröken Ingenstans? -Inte genom allt vatten.
-Layla, Echo, rapportera. -Jag har resonatorn!
Vi behöver bara…
-Jag måste dit! -Nej, Toretto. Du står kvar.
Det är bara du som står i vägen för Dann.
Oroa dig inte, T. Frostee är här.
Här har du, Dann.
Hit kommer du inte!
Är vi fortfarande igång?
Ett ögonblick, bara…
Du får se Babylon falla från första parkett.
Jag är inte färdig med dig.
Förstår du inte?
Jag ska rädda mänskligheten! Och just nu är du det största hotet.
Dann är uppe i borren. Hon tänker släppa i resonatorn.
Kan ni nå henne?
Svar nej.
Men Matsuo kan.
Nej, jag kan inte.
Jag vet att du är rädd, Matsuo,
men du kan rädda miljontals liv.
-Jag förstår om du behöver tid att… -Nu, Matsuo!
-Ja! -Snyggt!
Vad händer?
Explosionen antände naturgas i ledningarna.
Riggen kommer att explodera!
Spring!
Toretto?
Tony!
Hur mår du?
Jag…
Jag mår bra.
-Var är Dann? -Här!
Sätt henne i handfängsel!
Helt otroligt.
Äntligen är det över.
Ja!
Bra jobbat, agent.
-Det hade aldrig gått utan min familj. -Vad gör vi nu?
Nu åker vi hem.
Undertexter: Karl Hårding