EN NETFLIX-SERIE
Jag är här nu, men jag ser bara snö och…ånga?
Åh nej, jag tror att värmen i spiondräkten är för hög. Vänta.
Få se nu…
Okej… Nu blev det ännu varmare.
Det är som en bastu! I ett träsk!
På solen!
Sluta larva dig, Cisco. Fokusera på att hitta de försvunna kärnvapnen.
Jag larvar mig inte. Det är klibbigt i dräkten.
Och hur gör man… du vet vad i den här grejen?
Vad menar du?
Jo, om man har dräkten på sig och måste…du vet.
Nej, jag vet inte.
Kissa! Vad gör jag om jag måste kissa?
Är det som en våtdräkt där man bara kan låta det ske?
Kissar du i våtdräkten?
Nej!
Det låter som att du gör det.
-Jag har sällskap! Vi fortsätter sen. -Vill du verkligen fortsätta?
De ser ut som små snögubbar.
Stygga snögubbar!
Okej, nu är jag nog på rätt plats. Kom och hjälp mig!
Vi är på väg.
De knappar in!
Bra.
Det där var grymt.
-Kul att kunna hjälpa till. -Vi närmar oss.
Nu!
De sticker hål i min bil!
Bränsleslangen? Kommer det att smälla?
Nej, men kylan kommer in! Jag får väl skruva upp värmen.
Nu har den dragne blivit dragare!
Jag fattar inte ett ord.
Typiskt, fler taskiga snötyper.
Härligt! Schysta snötyper!
Där fick du!
Jag tror vi har hittat raketerna.
Ja, där är de.
Ni har fem minuter på er att stoppa dem.
-Vi kan behöva lite hjälp. -På väg!
Gör plats!
Bra, Frostee!
Ut och förhindra att kärnvapnen utplånar halva världen.
En vanlig dag på jobbet…
Steg ett: använd handavtrycket på dräkten för att komma åt kontrollpanelen.
Det borde bli lätt som en plätt.
Min plätt är inte lätt.
-Vad händer? -Jag verkar ha en läcka.
Va?
Jag är svettig, okej? Dräkten är för varm.
Hand-deon då?
Den är slut. Jag försökte med vanlig deo, men det är inte samma sak.
Visst, om tre minuter utraderas civilisationen som vi känner den,
så låt oss snacka om deodorant!
Jag tyckte det var intressant.
-Jag kör naturellt. -Klaffen, Gary!
Jag är inne.
Nästa steg är att mata in den personliga 22-siffriga koden
som ni ska ha memorerat.
Åh nej, jag har glömt koden.
Hela?
Bara sista siffran. Kanske har jag blandat ihop den med den första…
-Hur kan man glömma den första siffran? -Inte vet jag!
Jag har stor press på mig. Jag fungerar inte gott under press.
Sa du "fungerar gott"?
Härligt, det kommer fler…
Fokusera på raketerna. Jag skickar hjälp.
Som vi har övat på.
Förlåt, jag kunde inte motstå.
Nu rekvirerar jag det här fordonet.
Hoppsan! En liten felbedömning.
Vänta! Det är 3! Hur kunde jag glömma min favoritsiffra?
Har du en favoritsiffra?
Eller glöm det. Klart att du har.
-Hitta de infraröda signalledningarna. -De röda lasermojängerna.
Koppla om detonatorn för att lura moderkortet.
Tryck in den lilla diskmojängen i hålmojängen.
För att avbryta uppskjutningen måste ni förbikoppla processorn
genom att kapa den röda sladden.
Jag ser ingen röd sladd. Jag har bara en blå och en grön.
-Jag med. -Samma här.
Bestäm åt oss!
Inte vet jag. Det är nån av dem och ni har fem sekunder på er.
Blå! Vi tar den blå.
Tur att jag visste hur vi skulle hantera sladden.
Vad är det där?
En sjätte raket! Varför ska det alltid finnas en sjätte raket?
Fröken Ingenstans, vi har ett problem.
Jag jobbar på det. Det verkar finnas en kontrollstation under isen.
Nån måste ta sig ner dit!
Jag gör det.
Snart framme!
Jag kan hacka mig in och styra om raketen, eller…
Ja!
Så där ja! Vi lyckades!
Om det inte finns en sjunde raket…
Vad händer? Funkade det?
Okej, dags att utvärdera. Vad gick rätt i uppdraget,
vad gick fel, och vad gick väldigt fel?
Inget gick väldigt fel. Vi räddade ju världen.
Så ser inte jag på saken. Gary!
Tony glömde koden, Cisco hade handsvett, fröken Ingenstans sa fel färg.
Intressant! Du gjorde alltså också fel?
Det där med sladden? Ha!
Jag är hyfsat säker på att det på nåt sätt var Julius fel.
Jag tror han är färgblind.
Är jag?!
Måste vi göra det här just nu?
Jag vet inte varför, men sen jag lämnade Nordpolen har jag varit ur gängorna.
Jag har nog sträckt en muskel i nacken.
Aj! Ja, där…
Ja, jag har också mått konstigt. Det liksom rycker i mig.
Kolla ögat.
-Jag kan inte fokusera. -Och jag drömmer så konstigt.
I en dröm satt Garys ansikte på en nalle som satt på en hylla.
Han kunde inte röra sig och upprepade bara:
"Lek klappleken med mig. Lek klappleken med mig."
Gjorde du det då?
Nej! Du är läskig som nalle.
-Vad är det med oss? -Jag tror jag vet.
Jag har sökt på nätet om de här symptomen förut. Ni lider alla av stress.
Stress?!
Den tysta mördaren! Och den hugger mig i nacken nu!
Lugna ner dig. Stress är bra.
Det är bränslet som får agentens eld att brinna starkare.
Svettiga armhålor, hjärtflimmer…
Det får en att känna att man lever!
Några gissningar om vad Sudarikovs män gjorde på Nordpolen?
Sudarikov är borta, så de måste jobba åt nån annan nu.
Men vem? Och varför?
Och när slår de till nästa gång?
Min chef vill ha svar.
Vem är din chef egentligen?
Har din chef en chef? Hur högt upp går det?
Den informationen får ni när ni behöver den, och ni behöver den inte.
Ni behöver bara göra. Som ni blir tillsagda. Av mig.
Du vet inte vem din chef är, va?
-Jag vet tillräckligt. -Alltså inte.
Fröken Ingenstans, jag tror att vi behöver vila.
Jag känner mitt team. Om de pressas för hårt slår de bakut.
Det kanske är läge att berätta det nu.
Skulle vi inte ta det efter utvärderingen?
Vi kan väl göra det nu? Snälla, snälla, snälla?
Okej då.
Vad tisslar ni om?
Vi har en överraskning. Vi ska inte hem till L.A.
Vi ska till en hemlig bas i Östeuropa, och när vi är där
ska vi fira spräng-i-luften-dagen!
Vadå för nåt?
En särskild byråhögtid
Förgyller en dag varje år
När agenter kommer samman
För att fira och…
-Jubla? -Nej.
Spränga saker!
Allvarligt?
I morgon kväll tar vi alla vapen som vi har beslagtagit,
plus några av våra experimentvapen som vi inte har användning för
eller som är lite för farliga.
Vi tar ut dem i öknen, och spränger dem! Det är fantastiskt!
Och det här godkänner du?
Så klart! Alla älskar väl att spränga saker?
Kom. Vi har gjort en dokumentär om spräng-i-luften-dagen.
Lamporna, Julius.
Jag hade just vallat mina getter från arganträden och in i hagen,
när jag hörde en kraftig smäll.
Natthimlen lystes upp i en grön nyans som jag aldrig förut sett
och vad som såg ut att vara brinnande brödrostar regnade ner över öknen.
Marshall Dean, myndigheten för ökenjordbruk.
GARY OCH JULIUS PRESENTERAR
Det Marshall Dean bevittnade den natten var det första årliga firandet
av det som kom att få namnet spräng-i-luften-dagen.
Den skulle för alltid förändra världens syn på sprängning i luften, dagar
och hantering av farligt avfall.
Spräng-i-luften-dagen instiftades för nio år sen,
men för att verkligen förstå den måste vi tillbaka till tidernas begynnelse.
Hur långt är det här?
Knappt sex timmar.
Undan, jag spolar fram.
Julius,
visslingsentusiast och pog-samlare,
och Gary,
före detta rodeoclown och biodlare…
När kommer de bra grejerna? Eldkloten, lasrarna, de brinnande fjädrarna?
I "det bästa från spräng-i-luften-dagen" precis i slutet.
Men först måste ni få höra om det traditionella tröjbytet.
Detonatorpyntningen.
Och den sedvanliga cheesecakepyramiden på spräng-i-luften-dagen-afton!
Okej, nu kommer det.
Se, så glada vi var.
Ser ni fram emot det här, eller?
Jag älskar ju att spränga saker!
Det låter avstressande. Jag känner redan hur nacken mjuknar.
Visst gillar jag förstörelsepartyn,
men menar ni att ni förvarar all farlig utrustning på ett och samma ställe
bara för att kunna spränga det en särskild dag?
-Det låter inkompetent. -Echo har en poäng.
Det förvånar mig att byrån godkänner det här.
Du känner ditt team, Toretto, men jag känner byrån.
Det här är värt riskerna.
Dessutom förvaras det på en av de säkraste platserna på jorden
och bevakas dygnet runt av beväpnade soldater.
Ingen, och jag menar ingen, kommer åt det.
Aj då.. Nån har kommit åt det.
-Vad har hänt här? -Vi utvärderar fortfarande situationen.
Men när vi insåg att vi blev bestulna var det för sent.
Åt vilket håll försvann de?
Österut, genom öknen. Satelliterna kunde inte hitta dem.
-De har koll på vår satellitsignatur. -Vad är det?
Eftersom satelliter har särskilda banor
finns det vissa blinda fläckar dit spionsatelliterna inte når.
Den som stal förrådet måste känna till de områdena.
Gary! Min dator! Nu!
På den här kartan är de blinda områdena markerade.
Tjuvarna måste färdas på den vägen.
Skönt att vi kan ta tillbaka vapnen!
Tanken på att inte få nån spräng-i-luften-dag är outhärdlig.
Okej… Och det kanske också är bra om vapnen inte kommer ut i världen.
Ja, det också.
Hur ska ni hinna i fatt konvojen? Den är säkert tio-tjugo mil bort nu.
Vi har våra metoder.
Vi närmar oss. 16 kilometer kvar.
Ingenstans, vi är snart i kapp.
Det vore skönt att veta vad vi har att göra med. Vad var det för vapen de stal?
Jag har inventeringslistan här. Det är många udda sprängmedel. Få se…
En nysinator, en humörvrängare, en skräckmunk…
Va? Ett matvapen?!
Nej! Vi kallade den för munk för att den var fylld med gelé,
men till skillnad från vanlig gelé blir man rädd för allt om man får den på sig.
Sen har vi slemmaskinen, som får kroppen att producera för mycket slem.
Det låter som hämtat ur Voltron, men det är på riktigt!
Varför tillverkar nån sånt där?
För att vinna krig, förvirra fiender, busa med arbetskamrater…
Tillverkar ni humörbomber?
Jag har mycket kvar att lära mig.
Där finns också en portabel version av Cleve Kelsos vädermaskin.
En krypvisselpipa, vad nu den gör, en huvudvärksmaskin,
hemsökningspulver… Här kommer en knäpp grej: laserkontaktlinser.
Undvik all kontakt med vapnen så långt det är möjligt.
De är oförutsägbara och i vissa fall otestade.
Och de som vi vet fungerar borde definitivt inte finnas.
-Uppfattat. -Jag ser dem.
De vet att vi är här.
Hallå, varför är jag helt ensam?
Snyggt kört, bilen!
Åh, nej!
Var är den?
Ja! Jag är grym!
Du skötte dig också bra.
Vad kan jag göra, Echo?
Ligg lågt. Jag fixar det här.
Snyggt, Echo!
Jag tror inte att vi kan stoppa de där.
Det behövs inte. Det räcker att vi kopplar loss släpen.
Layla har rätt. Vi kör dit. Täck oss bakifrån, Frostee.
Jag täcker er, T.
Lätt som en plätt. Det här har vi gjort förut.
Varför säger jag saker?
Det är lugnt. Jag mår bra.
Jag mår bra…
Jag mår bra!
Åh nej, Tony har träffats av en humörbomb.
Det får inte vara sant!
Humörbomb! Knäppt…
Jag sa ju att jag täcker er.
Aj då, du är för tung!
Åh nej, gelé… Det är skräckbomben!
Hur går det för er två där borta?
Cisco blev träffad av en skräckbomb,
men den verkar ha motsatt effekt.
Ha! Två gånger!
Inget kan stoppa mig!
Vilka är ni? Varför gör ni det här?
Förstärkningen är här.
Då får jag göra mig kvitt er båda två.
Vi kan nog glömma att rädda spräng-i-luften-dagen.
Vi ser ut att behöva rädda världen.
Undertexter: Karl Hårding