EN NETFLIX-SERIE
Jeg er der nu, men kan kun se sne og… damp?
Åh, nej. Varmen i min spiondragt er skruet for højt op. Lige et øjeblik.
Lad mig nu se.
Åh, okay. Det gjorde den bare endnu varmere.
Den er som en sauna! I en sump!
I solen!
Ikke mere pjat, Cisco. Koncentrer dig om at finde atomsprænghovederne.
Det er ikke pjat! Dragten er drilsk.
Og hvordan gør man det, man skal, med den på?
Hvad mener du?
Altså, hvis jeg har den her dragt på, og jeg skal, ja, du ved…
Nej, det ved jeg ikke.
Tisse! Hvad gør jeg, hvis jeg skal tisse?
Er den som en våddragt, hvor man bare lader tingene ske?
Tisser du i din våddragt?
Nej!
Det lyder ellers sådan.
-Der er de! Vi må tale om det senere. -Vil du virkelig tale mere om det?
De ligner små snemænd.
Okay, onde snemænd!
Jeg er vist på rette sted. Kom så og hjælp mig!
Vi er på vej.
De rykker nærmere!
Godt.
Okay, det er sejt.
-Godt vi kunne hjælpe til. -Vi er tæt på.
Nu!
Årh! De prikker huller i min truck.
Ramte de en brændstofledning? Eksploderer den?
Nej, men der slipper kulde ind. Så må jeg vel skrue op for varmen.
Den slæbte er forvandlet til slæberen!
Jeg aner ikke, hvad du siger.
Årh, nej. Flere onde snefætre.
Sådan! Gode snefætre!
Ja! Hvad siger I til det?
Jeg tror, vi har fundet raketterne.
Jep! Der er de.
I har fem minutter til at stoppe affyringen.
-Vi trænger til lidt hjælp. -Jeg er på vej.
Af vejen, folkens!
Godt gået, Freddie.
Stop nu affyringen af de atomvåben, så de ikke tilintetgør den halve verden.
Endnu en normal dag på kontoret.
Godt. Brug først håndfladeaftrykket på spiondragten til at åbne kontrolpanelet.
Det burde være pærelet.
Øh, min pære er ikke moden.
-Hvad sker der? -Jeg er vist sprunget læk.
Hvad?
Jeg sveder, okay? Det er dragten. Den er alt for varm.
Hvad med din hånddeodorant?
Jeg løb tør. Jeg prøvede med en normal deodorant, men det duer ikke.
Fint. Om tre minutter vil civilisationen, som vi kender den, ende,
så lad os endelig sludre om deodoranter!
Jeg syntes faktisk, det var interessant.
-Jeg bruger ikke noget. -Klap i, Gary!
Okay, jeg er inde.
Ved næste sikkerhedselement indtaster I den individuelle kode med 22 cifre,
som alle bør have lært udenad.
Åh, nej. Jeg her glemt koden.
Hele molevitten?
Kun det sidste nummer. Eller forveksler jeg det med det første?
-Kan man glemme det første nummer? -Aner det ikke!
Jeg er for presset, og min hjerne fungerer ikke godt under pres.
Sagde du "fungerer godt"?
Herligt! Nu er der flere af dem.
Koncentrer jer om raketterne. Jeg sender hjælp.
Gør som til øvelserne.
Undskyld! Jeg kunne ikke dy mig.
Sir, jeg er nødt til at konfiskere køretøjet.
Ups! Det var en smutter.
Vent, der var den! Det er 3! Hvordan kunne jeg glemme mit yndlingsnummer?
Vent, har du et yndlingsnummer?
Ved du hvad? Glem det. Selvfølgelig har du det.
-Identificer de infrarøde signallinjer. -Altså de røde laserdimser.
Omdiriger detonatoren til det falske bundkort.
Sæt den lille drev-tingest ind i slot-tingesten.
Stop nu affyringssekvensen. I skal omgå centralenheden
ved at kappe den røde ledning.
Jeg kan ikke se nogen rød ledning. Her er kun blå og grøn.
-Også mig. -Ditto her.
Træf en beslutning!
Det ved jeg ikke. Det er en af dem, og I har kun fem sekunder.
Øh, blå! Vi vælger den blå.
Godt jeg havde styr på den ledning.
Hvad er det?
En sjette raket! Hvorfor er der altid en sjette raket?
Frk. Ingensteder? Vi har et problem.
Jeg arbejder på det. Der er åbenbart et kontrolrum under isen.
Nogen er nødt til at komme derned.
Overlad det til mig.
Jeg er der næsten!
Jeg kunne hacke mig ind og omdirigere raketten, eller også…
-Ja! -Juhu!
Sådan, min dreng! Vi gjorde det!
Medmindre der er en syvende raket.
Hvad sker der? Virkede det?
Nå, team. Så er der debriefing. Hvad gik godt med missionen,
hvad gik galt, og hvad gik grueligt galt?
Intet gik grueligt galt. Vi reddede verden.
Ikke efter min mening. Gary!
Tony glemte koden, Cisco havde svedige hænder,
frk. Ingensteder sagde den forkerte farve.
Hvor interessant! Så du klokkede også i det?
Det med ledningen? Ha!
Jeg er ret overbevist om, at det var Julius' skyld.
Jeg tror, han er farveblind.
Er jeg det?
Frk. Ingensteder, kan vi ikke droppe det her lige nu?
Jeg ved ikke, hvad det er, men efter jeg forlod Arktis, har jeg følt mig rastløs.
Jeg tror, jeg forstrakte en muskel i halsen.
Av, av, av! Jep, der er den.
Ja, jeg har også følt mig mærkeligt tilpas. Jeg er så anspændt.
Se mit øje.
-Jeg har ikke kunnet koncentrere mig. -Og jeg har drømt underlige drømme.
I en af dem så jeg Garys ansigt på en bamse, der stod på en hylde.
Han kunne ikke røre sig, han blev ved med at sige:
"Klap kage med mig. Klap kage med mig."
Nuvel? Gjorde du det?
Nej! Du er uhyggelig som bamse.
-Hvad sker der med os? -Jeg tror, jeg ved det.
Jeg har søgt symptomerne på nettet før. Alle her lider af stress.
Stress?
Den tavse dræber! Ah, og den angriber min hals igen lige nu.
Årh, slap dog af. Stress er godt.
Det er brændstoffet, der får agentens ild til at brænde mere.
De svedige armhuler, hjertebanken…
Man føler sig spillevende!
Er der nogle bud på, hvad Sudarikovs folk lavede i Arktis?
Sudarikov er sat ude af spillet, så de må arbejde for en anden.
Men hvem? Og hvorfor?
Og hvornår bliver deres næste angreb?
Min chef forventer svar.
Hvem er din chef egentlig?
Har din chef en chef? Hvor mange kategorier er der?
Det er fortrolig information, som du ikke behøver at vide.
Du skal bare gøre, hvad der bliver sagt. Altså, som jeg siger.
Du ved ikke, hvem din chef er, vel?
-Jeg ved tilstrækkeligt. -Det er et nej.
Okay, frk. Ingensteder, vi trænger til en pause.
Jeg kender mit team. Hvis man presser dem for meget, stritter de imod.
Frk. Ingensteder, det er et godt tidspunkt at sige det på.
Jeg troede, at vi ventede til efter debriefingen.
Kan vi gøre det nu? Vær nu sød, jeg bønfalder dig!
Så lad gå!
Hvad hvisker I tre om?
Vi har en overraskelse til jer. Vi skal ikke tilbage til L.A.
Vi styrer mod en hemmelig lokalitet i Østeuropa, og når vi vel er der,
skal vi fejre Forbrændingsdagen!
Øh, hvabehar?
Det er en særlig spion-højtid
En magisk tid med festlig ståhej
Hvor agenter samles
For at fejre dagen og
-More sig? -Nej.
Sprænge ting i luften!
Okay, seriøst. Hvad?
I morgen indsamler vi alle de våben, vi har taget fra vores fjender,
samt nogle eksperimentelle våben uden konkret anvendelsesformål,
eller som er lidt for farlige.
Vi tager dem med ud i ørkenen og sprænger dem i luften. Det er så fedt!
Og alt det er okay med dig?
Ja, selvfølgelig. Hvem elsker ikke at sprænge ting i luften?
Træd nærmere. Vi lavede en dokumentarfilm om Forbrændingsdagen.
Sluk lyset, Julius.
Jeg havde lige gennet mine geder ud af argantræerne og ind i folden,
da jeg hørte et enormt brag.
Jeg vendte mig om og så, at nattehimlen havde en hidtil uset grøn farve,
og noget, der lignede brødristere i flammer, faldt ned over hele ørkenen.
Marshall Dean, Ørken landbrugsregistret.
GARY OG JULIUS PRÆSENTERER
Det, Marshall Dean så den nat, var den første udgave af en årlig fejring,
der senere blev kendt som Forbrændingsdagen.
Den kom til for altid at ændre verdens opfattelse af forbrænding, dage
og hele begrebet "bortskaffelse af farligt affald".
Forbrændingsdagen blev grundlagt for ni år siden,
men for virkelig at forstå den, må vi vende blikket mod skabelsens begyndelse.
Hvor lang er den?
Lige godt under seks timer.
Flyt dig! Jeg spoler frem.
Julius,
en ivrigt fløjtende mand og Pog-samler,
og Gary,
en forhenværende rodeoklovn og biavler…
Hvor er al guffet? Ildkuglerne, laserne, de brændende fjer?
Det er i "Forbrændingsdagens Højdepunkter"-montagen helt til sidst.
I skal først høre om det traditionelle sweater-bytte.
Udsmykningen af detonatoren.
Hvad med den traditionelle cheesecake-pyramide aftenen før?
Okay. Så går det løs.
Se, hvor lykkelige vi var.
Nå, glæder I jer, eller hvad?
Jeg elsker jo at sprænge ting i luften!
Og det lyder afslappende. Jeg kan allerede mærke mine muskler spænde af.
Misforstå mig ikke, jeg elsker ravage,
men opbevarer I alt jeres mest farlige materiale på ét sted,
så I kan sprænge det i luften på en speciel dag?
-Det lyder inkompetent. -Ekko har ret.
Det overrasker mig, at det er okay med bureauet.
Du kender dit team, Toretto, men jeg kender bureauet,
og uanset de eventuelle risici er det dét værd.
Desuden ligger grejet på et af verdens mest sikre steder.
Det bliver konstant overvåget af bevæbnede soldater.
Ingen, og jeg mener ingen, kan få fat i det.
Åh, nej. Nogen fik fat i det.
-Hvad skete der her? -Vi vurderer stadig situationen.
Da det gik op for os, at vi blev berøvet, var det for sent.
Hvor var de på vej hen?
Østpå, gennem ørkenen. Satellitterne kunne ikke lokalisere dem.
-De kender vores satellitfodspor. -Hvad er det?
På grund af satellitbanerne
er der få mørke områder, hvor spionsatelliterne ikke kan se noget.
Dem der stjal forsyningerne må kende til de områder.
Gary! Min computer! Nu!
Dette kort identificerer områderne med nul sigtbarhed.
Våbentyvene må befinde sig på den vej.
Gudskelov, at vi kan få våbnene tilbage.
Alene tanken om ikke at fejre Forbrændingsdagen er uudholdelig.
Ja. Det er nok også godt, at de våben ikke slippes ud i verden.
Ja, også det.
Hvordan vil I indhente konvojen? Den må være 160 km væk nu.
Vi har vores metoder.
Vi nærmer os. De er 16 km væk.
Frk. Ingensteder, vi er der næsten.
Vi vil gerne vide, hvad der venter os. Hvilke våben stjal de?
Jeg har inventarlisten her. Der er mange mærkelige sprængstoffer. Lad os nu se.
Der er en nysenator, en humørforvirrer, en frygtdonut…
Hvad? Et madvåben?
Nej! Vi kaldte den for en donut, fordi der var gelé i,
men modsat gelé, gør den dig bange for alting, hvis man får det på sig.
Der er slimskaberen, en anordning der får kroppen til at danne for meget slim.
Det lyder som noget fra Voltron.
-Men den er ægte! -Hvorfor skulle nogen opfinde den slags?
For at vinde krige, forvirre fjenderne, genere kollegerne.
Fremstiller I humørsvingningsbomber?
Jeg har stadig så meget at lære.
Der er også en transportabel udgave af Cleve Kelsos vejrmaskine.
En insektfløjte… Jeg ved ikke, hvad den bruges til. En hovedpinemaskine,
hjemsøgende pulver… Åh! Den her er vild. Laserkontaktlinser.
Generelt skal I bare undgå alle slags våben, hvis I kan.
De er uforudsigelige, nogle er ikke testet,
og selv dem, der virker, burde helt klart ikke findes.
-Forstået. -Jeg kan se noget.
De ved, at vi er her.
Halløj! Hvorfor er jeg mutters alene?
Godt kørt, bil.
Åh, nej.
Hvor er den? Hvor er den?
Ja! Hvor er jeg sej!
Ja, ja, du klarede det også pænt.
Hvad kan jeg gøre, Ekko?
Bare bliv der. Jeg har tjek på det.
Godt skuldret, Ekko!
Yo, jeg tror ikke, at vi kan stoppe sættevognene.
Det er fint, vi skal bare koble anhængerne af.
Layla har ret. Kom så. Freddie, hold dig i baggrunden og dæk os.
Det ordner jeg, T.
Det rene barnemad.
Vi har gjort det her før.
Hvorfor åbner jeg munden?
Det er okay, jeg er okay.
Jeg er okay.
Jeg er okay!
Åh, nej. Jeg tror, Tony blev ramt af den der humørsvingningsbombe.
Nej, det kan ikke passe.
Humørbombe! Besynderligt.
Jeg sagde, at jeg ordnede det.
Åh, nej. Du er for tung!
Åh, nej. Gennemsigtig gelé. Det er frygtbomben!
Hvad sker der? Er I okay derovre?
Cisco blev ramt af frygtbomben, men…
…den har vist den modsatte virkning.
Ha! To ud af to.
Intet kan stoppe mig!
Hvem er du? Hvorfor gør du det her?
Min forstærkning er vist ankommet.
Så må jeg jo destruere jer begge to.
Nå, vi kan godt glemme alt om at redde Forbrændingsdagen.
Det lader til, at vi skal redde verden.
Tekster af: Sheila N. Hasahya