SERIÁL NETFLIX
Jsem na místě, ale nevidím nic než sníh a… páru?
To ne. Myslím, že můj vyhřívaný špionský oblek se přehřál.
Moment.
Tak ukaž.
Aha. Ještě tepleji.
To je jako sauna! V bažině!
Na slunci!
Přestaň blbnout.
Soustřeď se. Hledáme jaderné hlavice.
Já neblbnu. To ten oblek.
Taky… jak se v tomhle dělá, co musíte udělat?
Jak to myslíš?
No, když jsem v tom obleku, jak se… víte, co.
Nevím.
Vyčurám! Co když musím čurat?
Je to jako neopren? Vsákne se to?
Ty čuráš do neoprenu?
Ne!
Znělo to tak.
Už mlčím. Pokračování příště.
Vážně chceš pokračovat?
Jé!
Jsou jako sněhuláčci!
Zlí sněhuláci!
Asi jsem na místě. Pojďte mi na pomoc!
Jedeme k tobě.
Dohánějí nás!
Bezva.
To je jízda.
- Dobrá práce. - Už jsme blízko.
Teď!
Udělali mi dírky do kapoty!
Netrefili nádrž? Nebouchne to?
Ne, ale jde sem zima. Budu muset přitopit.
Z taženého se stal tahač!
Vůbec ti nerozumím.
Další zlí sněhuláci.
Juhů!
Jo! Juhů!
Tak ne! Hodní sněhuláci!
Jo! Co ty na to?
Myslím, že máme ty rakety.
Jo! Tady jsou.
Do startu zbývá pět minut.
- Potřebujeme pomoc. - Jedu.
Uhněte z cesty!
Dobrá práce.
Teď znič ty hlavice,
než ony zničí polovinu světa!
Další pracovní den.
Pomocí otisku dlaně na obleku otevři řídicí panel.
Měla by to být brnkačka.
Mně to nefunguje.
Co se děje?
Je to durch.
Co?
Zpocené. Ten oblek je moc horký.
Co ruční deodorant?
Došel mi. A ten na podpaždí je jiný.
Jasně. Do konce světa zbývají tři minuty,
takže si povídejme o deodorantech!
Náhodou to bylo zajímavé.
- Nepoužívám ho. - Sklapni!
Jsem uvnitř.
Musíte zadat individualizovaný dvaadvacetimístný kód,
který jste se měli naučit.
Já ho zapomněl.
Celý?
Jen poslední číslo. Nespletl jsem ho s prvním?
- Zapomněl jsi první číslo? - Já nevím!
Jsem pod tlakem a to nefunguju dobře.
Řekls "nefunguju dobře"?
No bezva! Jedou sem další.
Ty hlavice. Posílám pomoc.
Jako při tréninku.
Nemohl jsem si pomoct!
Musím vám zabavit vozidlo, pane.
Jejda! To úplně nevyšlo.
Už to mám! Trojka! Mé oblíbené číslo.
Ty máš oblíbené číslo?
Vlastně… jak jinak.
- Najděte infračervené signální čáry. - Červené čáry.
Teď přesměrujte detonátor.
Vložte tu flešku do otvoru.
Abyste zrušili start,
musíte obejít hlavní CPU přestřihnutím červeného drátu.
Červený drát nevidím. Jen zelený a modrý.
- Já taky. - Totéž.
Tak který?
Nevím, jeden z nich. A máte pět vteřin.
Eh, modrý. Já říkám modrý!
Ještě, že jsem si věděla rady.
Co to bylo?
Šestá raketa! Proč je vždycky ještě šestá raketa?
Paní Nikde? Máme problém.
Pracuju na tom. Pod ledem je zřejmě řídicí stanice.
Někdo tam bude muset jít.
Jdu na to.
Už jsem skoro tam!
Můžu tu raketu heknout a přesměrovat… nebo…
- Jo! - Juhů!
Jo! Dokázali jsme to!
Jestli tu není sedmá raketa…
Ha?
Eh…
Jak to vypadá? Fungovalo to?
Takže, povězme si, co se nám povedlo,
co ne a co se hodně nepovedlo.
Všechno proběhlo, jak mělo.
Ani bych neřekla. Gary!
Tony zapomněl kód, Cisco se potil, paní Nikde popletla barvy.
Zajímavé! Taky jste to zvorala?
Ten drát? Ha!
To byla určitě Juliova chyba.
Tuším, že je barvoslepý.
Vážně?!
Nemohli bychom to nechat na jindy?
Co jsme odjeli z Arktidy, jsem nějaký nesvůj.
Asi jsem si namohl krk.
Au, au, au! To je ono.
Taky se necítím dobře. Jsem celý vystresovaný.
Podívejte na moje oko.
- Nemůžu se soustředit. - A já mám noční můry.
Třeba o medvídkovi, co měl Garyho tvář
a seděl na polici.
Nemohl se hýbat, jen opakoval:
„Zahraj si Unbai vari vari vasimbo.“
A zahrála sis?
Ne! Vypadal jsi děsivě!
- Co je to s námi? - Asi vím.
Už jsem si to vyhledával dřív. Všichni trpíme stresem.
Stresem?!
Ten tichý zabiják! Už zase mi jde po krku!
Uklidněte se. Stres je dobrý.
Rozdmýchává žár v agentově nitru.
Zpocená podpaží, bušící srdce…
Cítíte, že žijete!
A teď, co dělali Sudarikovi muži v Arktidě?
Sudarikov je pryč, takže pro koho pracují teď?
A proč?
A kdy znovu zaútočí?
Šéf bude chtít odpovědi.
Kdo je vůbec váš šéf?
Má váš šéf šéfa? Jak vysoko to sahá?
To je informace, která se tě vůbec netýká.
Ty jen musíš dělat, co ti řeknu já.
Vy to nevíte, že? Kdo je váš šéf.
- Vím dost. - Takže nevíte.
Nechte nás vydechnout.
Znám svůj tým. Nesmíte na ně příliš tlačit.
Paní Nikde, měla byste jim to říct.
Chtěla jsem to udělat až po schůzi.
Můžeme to udělat hned? Prosím, prosím…
No tak dobře.
O čem si to šuškáte?
Překvapení! Nevracíme se do LA.
Jedeme na tajné místo ve východní Evropě,
kde oslavíme Den žehu!
Co prosím?
Svátek všech tajných agentur,
kouzelný čas v roce,
kdy se všichni agenti sejdou,
aby slavili a…
- Radovali se? - Ne.
Odpálili to!
Ne, vážně, co?
Zítra sebereme všechny zbraně zabavené nepříteli
a pár experimentálních, které se nepoužívají
nebo jsou moc nebezpečné.
Odvezeme je na poušť a odpálíme! Je to paráda!
A vy s tím souhlasíte?
No jistě. Kdo nerad odpaluje věci?
Podívejte!
Připravili jsme takový dokument.
Julie, světla.
Vyhnal jsem kozy z argárií a nahnal je do chlívku,
když jsem uslyšel tu ránu.
Otočím se a noční obloha má zvláštně nazelenalou barvu
a všude na poušť se snáší něco, co vypadá jako hořící topinkovače.
Marshall Dean, pouštní farma.
Marshall Dean se té noci stal svědkem vůbec první slavnosti,
která se proslavila jako Den žehu.
Navždy změnila představu světa o žehu, dnech a konceptu
likvidace nebezpečného odpadu.
Den žehu byl založen před devíti lety,
ale abychom mu plně porozuměli, musíme se vrátit k úsvitu světa.
Jak je to dlouhé?
Asi šest hodin.
Uhni! Proberu to.
Julius,
milovník pískání a sběratel víček,
a Gary,
bývalý rodeoklaun a včelař…
Kde je to dobré?
Ohnivé koule, lasery, hořící peří?
To je na konci „Nejlepších okamžicích Žehu."
Ale nejprve tradiční výměna svetrů.
Výzdoba detonátoru.
A co tradiční cheescaková pyramida u Žehové večeře?
Tak. Tady to máme.
Jsme tak šťastní.
Tak se těšíte, děcka?
Já ráda odpaluju věci.
A odpočineme si tam. Už teď mi ten krk povoluje.
Hele, destrukční párty miluju,
ale říkáte, že skladujete zbraně na jednom místě,
abyste je mohli odpálit?
- To není rozumné. - To je fakt.
Agentuře to nevadí?
Ty možná znáš svůj tým, Toretto, ale já znám agenturu
a tohle stojí za to riziko.
Kromě toho to skladiště je naprosto bezpečné.
Hlídají je nonstop ozbrojení vojáci.
Nikdo, a myslím tím nikdo, se tam nedostane.
Ach. Někdo přece.
Co se tady stalo?
Ještě to vyhodnocujeme.
Když jsme to zjistili, už bylo pozdě.
Kterým směrem odjeli?
Na východ, do pouště. Satelity je nenašly.
- Znají naši satelitní stopu. - Co?
Kvůli oběžným drahám satelitů
existuje pár stinných míst, kam satelity nevidí.
Ten, kdo nás okradl, je musel znát.
Gary! Můj počítač! Hned!
Na téhle mapě jsou ty oblasti.
Takže zloděj je někde tady.
Získáme ty zbraně zpátky.
Představa, že by nebyl Den žehu… je příšerná.
A taky je dobře, že ty zbraně nikdo nepoužije.
To taky, ano.
Jak je chcete dohonit?
Už budou nejmíň sto mil daleko.
Máme své způsoby.
Přibližujeme se. Jen deset mil.
Už jsme skoro tam.
Chceme vědět, proti jakým zbraním tu stojíme.
Mám tady seznam.
Je tam spousta zvláštních výbušnin.
Kýchátor, náladomatec, kobliha strachu…
Co?! Potravinová zbraň?
Kobliha, bylo to plné lepkavé hmoty,
ale na rozdíl od marmelády tohle ve vás probudí strach.
Hlenotvor - zařízení, které vám tělo zahltí hlenem.
Zní to jak z Voltronu,
ale je to skutečné!
Proč to někdo vyrobí?
Aby vyhrál válku, zmátl nepřítele nebo kolegy.
Vyrábíte náladomatoucí bomby?
Musím se ještě hodně učit.
Je tam i přenosná verze Kelsova stroje na počasí.
Broukopíšťala, to neznám, stroj na migrénu,
strašicí prach…
Tohle je bláznivé! Laserové čočky.
V podstatě se zkuste vyhnout jakékoli zbrani.
Jsou nepředvídatelné, netestované
a i ty, co fungují, by rozhodně neměly existovat.
- Rozumím. - Vidím je.
Vědí o nás.
Hej! Proč jsem tu sám?
Dobrá práce, auto.
A jé.
Kde to je?!
Jo! Jsem bůh!
Ty taky nejsi marné.
Echo, co mám udělat?
Drž se zpátky a nech to na mě.
Výborně, Echo!
Bojím se, že je nezastavíme.
To nemusíme, stačí odpojit ty návěsy.
Layla má pravdu. Jedeme. Frostee, kryj nás.
Spolehni se.
Klid, děcka.
Tohle už znáte.
Proč radši nemlčím?
To nic, jsem v pohodě.
Jsem v pohodě.
Jsem v pohodě!
Tonyho asi zasáhla ta náladová bomba.
To nemůže být pravda.
Náladová bomba! Divný.
Neboj, mám tě.
Jsi moc těžký!
Ne. Marmeláda. To je ta bomba strachu!
Co se děje? Jste v pořádku?
Cisca zasáhla ta bomba strachu,
ale má opačný účinek.
Ha! Jsem tady pro vás.
Nic mě nezastaví!
Kdo jste? Proč to děláte?
Přijela mi posila.
Tak se budu muset zbavit obou.
Na Den žehu asi můžeme zapomenout.
Musíme jít zachraňovat svět.
Překlad titulků: Kateřina Cardová