EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tack för att ni räddade mig. Kör härifrån nu!
Jag jobbar på det.
-Han är där! -Jag vet.
Husen är utrustade med laser.
Jag vet!
Ingenstans, vi skulle behöva hjälp här nere. Hör du mig?
-Någon? Hallå? -Se upp!
Okej, det där kommer att kännas i nacken i morgon.
Tony!
Jobbade inte han åt dig förut? Hur lyckades du göra honom så arg?
Jag behandlar mina anställda med största respekt.
Jaså? När jag jobbade med dig så ljög du och utnyttjade mig för att erövra världen.
Ja, men jag sa "snälla" och "tack så mycket".
-Du skjuter snett. -Ja, jag kör baklänges.
Håll i er. Det kan bli ett litet ryck nu.
Snyggt hopp, Toretto. Men landningen kunde ha varit mjukare.
-Kan du sluta prata? -Tagga ner, det var ett skämt.
Jag förstår inte. Du räddade mig, men du hatar mig ändå?
Ja, precis.
I fängelset lärde jag mig att såna inre konflikter kan äta upp en inifrån.
Nu letar vi rätt på Ingenstans och tar oss härifrån.
Vad trögt det går.
Ni får ta och hala in bilen fort, hörni.
Vad tror du vi håller på med, lägger pussel?
Inte utan oss, hoppas jag!
Ni kanske kan fokusera på att hålla flygplanet stadigt?
Det är faktiskt inte så lätt. Vi måste väja för laserkanoner.
Rusty! Vad håller du på med?
Du är inte sån här!
Det händer att en människa formas av sin motståndare.
Driven av en besatthet bortom ens eget förstånd.
Du kan kalla mig kapten Ahab.
-Vad pratar han om? -Fråga inte, Tony.
Det finns en berömd roman av den hyllade författaren Herman Melville…
Då var det dags…
…om en viss kapten Ahab.
Du är min vita val, Tony!
Va?
Ta honom!
Den är inne. Stäng luckan.
Det här är alltså Sudarikovs hemliga vapen?
Den är ganska cool, för att vara hemligt vapen.
Akta!
Ta er uppåt!
Vad gör den?
Det som den har programmerats för, att ta kål på oss!
Vi har sällskap, Toretto!
-De knappar in. -Perfekt.
-Schyst funktion! -Tack.
Vi blev ofta anfallna av typer på motorcykel, så jag tänkte:
"Det måste gå att lösa."
Fin reklamslogan, men du kanske kan ta oss härifrån nu?
Visst.
-Vad var det? -Vadå?
Kackerlacka i bilen!
Den gamla sicksackmanövern
som de allierades konvojer använde sig av i andra världskriget.
Han är bra…
Men jag är bättre.
Allvarligt, hörni?
Nån försöker preja oss av vägen,
och ni två småungar är rädda för ett litet kryp?
Jag kände den. Den är på mig! Ta bort den!
Den är inte på dig. Och det är bara ett litet kryp med små ben och spröt.
Sluta beskriva den! Jag känner den krypa upp för ryggen.
Visst, då får jag…
Åh nej, den flyger!
Vad var det? En till?!
Vi är fastkrokade.
På antennen? Hur stor är den?
Den där bilen kanske inte är så farlig ändå.
Den kanske är som kattungen jag hittade i motorn.
Lilla motormissen?
Ja, Lilla motormissen ville ingen nånting illa.
Lilla motormissen var bara rädd
och behövde få höra att allt skulle ordna sig.
Vad gör du?
Jag fixar det här.
Du är bara nervös. Visst, lilla vän?
Du har haft det ganska tufft, va?
-Du är ju inte så farlig. -Cisco…
Cisco?
Cisco.
Förinta.
Den är inte som Lilla motormissen!
Vi måste slå ut den. Jag slänger en EMP på den.
-Nej! -Cisco!
Undan, Cisco!
Det funkade inte!
Bra, för den är Sudarikovs hemliga vapen.
-Jag mår illa! -Vi ska studera den, inte slå ut den.
Men hur då?
Jag vet inte.
Kan man få lite hjälp?
Kan du dämpa dig?
Vi försöker tänka häruppe.
Rusty halar in oss som en fisk!
Och krypet är kvar i bilen!
Min grej är nog viktigare än din grej.
-Jaså? -Kan du fokusera på att kapa vajern?
Jag har en bättre idé.
För att bli av med Rusty behöver vi slå ut hans bil.
Vad håller du på med?!
Hörni, det här känns inte bra.
Tänk dig att du är en clown på en rodeo, bara.
De är väl roliga?
Ni ungdomar gillar ju clowner.
Hur gamla tror du att vi är?
Vi hinner inte gissa varandras ålder nu.
Är alla redo?
Redo!
Okej, betet…
Se smaskig ut.
Jag gillar inte att bli kallad det!
Bilens uppmärksamhet är avledd. Placera ut tuggummi!
Tuggummi på plats!
Led bilen till tuggummit!
Jag försöker! Det är inte så enkelt.
Nu har vi bråttom. Klibbet varar inte hur länge som helst.
Inte smaken heller…
Vem kirrade biffen? Jo, det gjorde jag!
Jag fick dig!
Dags att ta reda på vad som driver den här grejen.
Det där var en mjuk landning.
Jag hade nästan glömt hur kul det är att hänga med dig.
Vi är inte i trygghet än. Vi är på en fiendeö.
Vi måste hitta vårt team och ta oss härifrån.
-Fortfarande ingen signal. -Då får vi klara oss själva.
Vart tar du oss, Toretto?
Den här vägen är som hämtad ur en skräckfilm.
Det påminner om hemma.
Vi behöver ett gömställe.
Vi skakade av oss Rusty, men han ger sig inte.
Nej, han är som en ostoppbar livsfarlig robot
kombinerad med ett lexikon från inbördeskriget.
Min mardröm.
-Vad är det här för plats? -Vårt hem för natten.
Min mardröm.
Där ser ni. Det är inte så farligt.
Du behöver göra nåt åt din småkrypsskräck.
Äh…
Hördu!
Är vår kodade signal på?
Ja, nu ska bara teamet snappa upp den och hitta oss.
Om inte Sudarikov hittar dem först.
Det gör han inte.
Jag menar bara att det är möjligt. Man ska inte underskatta Sudarikov.
Han lyckades ta mig och har byggt en AI-bil som kör som du.
-Han är bättre än du tror. -Vänta, vad sa du?
-Att han är bättre än du tror. -Nej, om bilen.
Att den körde som du.
Om jag inte vetat bättre hade jag gissat att det var du.
-Det var därför Sudarikov tog dig. -Va?
Han rövade bort mig, kopplade upp mig mot en maskin
och lät mig köra i helvilda simuleringar.
Jag förstod inte varför, men han måste ha kopierat min körförmåga
och använt den till AI-bilen!
Menar du att bilens AI bygger på dig?
Ja, han har skapat en ond version av mig. I bilform!
Det låter helsjukt. Dessutom hade jag passat bättre som ond bil.
Du är för mjuk.
Så Sudarikov tänker använda mina körfärdigheter till sin ondskefulla plan.
Nej, vi kan inte vänta längre! Vi måste sätta stopp för Sudarikov nu.
-Vi övermannar Rusty och förhör honom. -Ja…
Det låter precis som en Torettoplan, att kasta sig in huvudstupa och blind.
Har du nåt bättre förslag?
-Ja, vi väntar på ert team. -Vad vet du om team?
Lugna ner dig, Tony. Shashi har rätt.
-Tar du hans parti nu? -Jag trodde vi var vänner igen.
Jag tar ingens parti. Jag säger bara vad jag tror är bäst.
Det är Shashi vi snackar om!
Vad han än föreslår, ska vi göra motsatsen.
Du inser att jag hör dig, va?
Nu är du oresonlig, Tony.
Jag antar att det beror på att en skurk har skapat ett ondskefullt vapen av…
…ditt sinne?
Eller så är Tony bara svartsjuk.
Sluta, Shashi.
Jag är ju ändå skurken här, så varför inte tala klarspråk?
Du är svartsjuk för att Layla fortfarande tycker om mig
och du fortfarande är utanför.
Håll tyst, Shashi! Han försöker bara reta upp dig.
Då vet han visst inte att jag inte går att reta upp!
Jag är så ouppretlig att det inte ens är roligt.
Okej. Han har lyckats.
Han har inte lyckats med nåt. Jag är inte svartsjuk.
Och du ska inte tro på det han säger, för det är inte sant!
Nöjd nu?
Nån framgång med att kontakta Toretto?
Nej. Nån framgång med bilen?
Nej.
Det är för att den inte är mekanisk. Det är ju det jag försöker säga.
För att få veta mer om bilen måste vi in i dess digitala hjärna.
In i hjärnan? Nej du, det låter äckligt. Jag gillar inte hjärnor.
Vi behöver köra diagnostik på programvaran, alltså.
För att göra det måste vi ge bilen ström,
men det kan vi inte göra, för den vill döda oss.
Döda oss!
Det kanske finns ett sätt.
Då så.
Alla vapen är inaktiverade och den kan inte förflytta sig.
Sätt på den.
Snacka om ilsken bil.
Vad ser du för nåt?
Det här var märkligt… Det händer nåt med programkoden.
-Hur då märkligt? -Jag vet inte. Det kan vara ett fel.
Det kan också vara ett virus. Stäng av strömmen, Cisco.
Ska bli.
-Vad hände? -Jag stängde av bilen.
Men den hann hoppa innan!
AI:n är i flygplanet nu! Den kan hoppa mellan fordon!
Det är säkert lika många kryp här utanför bunkern som inuti den.
Tror du? Är det några på mig?
Sluta tjura och kom tillbaka till bilen nu.
-Jag tjurar inte. -Visst…
Shashi försökte bara reta dig. Det är hans grej.
-Det betyder inte att det var sant. -Exakt!
Det är löjligt att påstå att jag skulle vara svartsjuk.
Det är det jag menar.
Det är ju inte så att gillar dig eller nåt.
Okej… Gör inte det här pinsamt nu.
För det, alltså… Du vet.
Pinsamt.
Ursäkta att jag avbryter.
Men det ska du nog vara glad för, för det där gick inte alls bra, grabben.
Ni två ska ingenstans.
Tror du fortfarande att jag är skurk, Toretto?
Jag kanske blev lite uppretad, då.
Gick det bra?
Den här gången.
Hitåt!
-Öppna! -Vi måste hitta en väg ut härifrån.
-Hittar ni nåt? -Inte jag.
Och inte jag. Du?
Titta, ritningar! Här kanske vi kan hitta en väg ut.
De är inte till den här byggnaden.
AI:n har tagit över flygplanet!
Den öppnar lastutrymmet och stiger uppåt.
Vi kommer att bli utan syre.
-Vi måste göra motstånd! -Mot ett flygplan?
Yoghurtglass klockan fyra!
Åh nej, kaffemaskinen! Nu blir det hett om öronen.
Varmt!
Jag spårar AI:n, men kan inte ta över den.
Jag kanske kan få upp en brandvägg att fånga den i, men det tar tid.
Gör vad du måste. Vi täcker dig.
Ni har alltså fått nys om Sudarikovs hemliga fabrik.
Hemliga fabrik?
Nähä, den hade ni inte fått nys om…
Tusan också. Jag visste att min stora käft skulle ge mig problem en vacker dag.
Vad har Sudarikov på gång, Rusty?
Jag…
Jag vill så gärna berätta!
Det är så hejdundrande imponerande, till koncept, design och utförande.
Men ni vet redan för mycket.
På dem!
Håll i ritningarna, Tony!
Knappast, mr Dhar.
Jag borde ha valt nån mindre.
Ta bort dem!
Vad är det med folk och småkryp?
-Vi sticker! -Kom!
Vad nu?
Hoppa in!
Hur hittade du oss?
Jag rekvirerade lastbilen,
stängde av Faraday-buren och snappade upp er kodade signal.
Gjorde du allt det på en halvdag?
Självklart, för…
…jag är Palindrome.
Vad säger ni, ska vi sticka?
-Vänta, min bil! -På gång.
Okej, jag har kommit på ett sätt att fånga AI:n, men bara i 30 sekunder åt gången,
för programmet är supersmart och utvecklas konstant.
30 sekunder? Hur ska det hjälpa oss?
Det räcker till att spränga planet och hoppa.
-Hoppa och sen spränga, menar du väl? -Ja, förhoppningsvis.
Frostee har rätt. Det är enda sättet att förhindra att AI:n sprids vidare.
Kör programmet!
Okej, AI:n är isolerad och tiden går.
Jag tar kontroll över missilerna…nu!
Vi har 20 sekunder på oss innan pippin flyger i lyften!
Vänta, jag råkade trycka fel. Vi har tio sekunder!
Fem sekunder!
Tre, två, en!
Undertexter: Karl Hårding