La naiba.
PREFERATA LUI MILLER
Ce înseamnă un adult ?
Devenind unul nu m-a transformat brusc
în ceva remarcabil sau semnificativ.
Am 18 ani și nu sunt deloc remarcabilă.
Lâncezind în sălbăticia
de nicăieri, Tennessee.
În acest mormânt de casă lăsată mie
de părinții mei geniali și egoiști.
Ei nu sunt morți...
deși se prefac că eu sunt.
Sunt permanent în străinătate.
Literatura este consolarea mea în singurătate.
Iar scrisul este singurul meu mijloc de evadare.
Pentru că, vezi tu...
Nu am părăsit niciodată marginile acestui oraș.
Este de-a dreptul gotic, zău.
Fata singuratică tânjește să evadeze
de plictiseala interminabilă a micului ei sat.
Fata singuratică tânjește să aibă un sens.
Fata singuratică tânjește să fie iubită.
Cărțile fac ca dorul să pară romantic, dar este îngrozitor.
Este lacom.
Și port dorul ca pe un nenorocit de voal.
Dar astăzi?
Astăzi vine cu ceva nou.
Ceva surprinzător.
Azi întâlnesc un scriitor, ca mine.
Un profesor.
Unul care a găsit cumva inspirația.
într-un loc ca acesta.
Dacă vă vine să credeți.
Ei bine...
Presupun că și în cimitire cresc flori.
Bună dimineața.
'Neața.
Știi, orele nu încep decât peste o oră.
Știu. Nu-mi place aglomerația.
O, nu...
- Locuiești departe? - Destul de aproape pentru a merge pe jos.
- O, unde e asta? - Lovell Hill?
Locuiești în Lovell Hill ?
- Cunoașteți? - Nu credeam că este
ocupat de ceva cu excepția fantomelor.
Cine spune că este?
Tu, chiar locuiești în Lovell Hill?
Este enorm.
Părinții mei sunt avocați.
- Ce fel de avocați? - Genul scump.
Și tu vrei să fii avocat?
Cam la fel de mult cum vreau să fiu un elev de liceu.
Cum te cheamă?
Cairo Sweet.
- Eu sunt domnul Miller. - Știu.
Prietena mea Winnie mi-a recomandat cursul dumneavoastră.
Păi...
Acum presupun că ai mai primit una din astea înainte...
de sărbători.
Ai avut ocazia să te uiți peste asta?
Am citit-o.
Știu că pare mult,
dar îți promit că vom trece prin asta.
cât de repede putem.
Am citit toată lista.
Stai, ai citit astea?
Ei bine, sunt 12 cărți pe lista aia.
Am petrecut pe cinste. Prietena mea Winnie mi-a recomandat cursul tău.
Winnie.
Un semestru nu ți-a fost de ajuns?
Ți-a fost dor de mine?
Nu mi-a fost dor de tine.
Păi, ce păcat.
Văd că ești îmbrăcată prea bine, ca de obicei.
Lenjeria ta, ca de obicei, o văd.
Ce plictisitor.
Cenzura este moartă.
Nu poate exista cu Internetul.
Și totuși există.
Știți de ce?
Da.
Dumneavoastră știți?
Ignoranța este un produs al lenei.
Fără limitare.
O. Scuzați-mă,
dar ce spui?
Vrei un biscuit de pui
și o Coca-Cola?
Ei bine, l-ai auzit pe șef.
E timpul pentru Chickybikky Coke-y, să mergem.
Vreți ceva, domnule Miller?
Nu, mulțumesc, Cairo.
Drăguț din partea ta să întrebi.
Înțeleg ce ai făcut acolo.
"Cairo, drăguț din partea ta să întrebi."
Nu.
Bună asta.
De parcă n-am mai auzit asta până acum.
Iisuse.
Dumnezeule.
Ce citești?
- Nimic. - Nu pare a fi nimic.
E a unei studente.
Da? Cum o cheamă?
De unde știi că e fată?
O, băieții sunt prea leneși să citească porno.
De unde știi că e porno?
"Marcelle vrea să i-o trag.
"Ea sare de pe canapea
- "și se împinge..." - Boris.
"...între mine și fată.
"Totul este atât de fantastic de oribil
- "încât nu mă pot mișca." - Dă-mi asta.
- "Marcelle se întinde..." - Bine.
- "...micuța ei smochină despicată." - E de ajuns...
- În regulă. - ...a elocvenței tale...
- Și test mâine, copii. - Cred că da.
Ei bine, "Smochina despicată" este o poezie.
- Cafeaua asta e pentru mine? - Și biscuiți.
Unul din ai tăi?
O, da, e unul de-al tău.
Unul de-al meu. Exact.
Cristoase!
Eu nu știu ce faci,
- dar e ceva... - O, știi tu... Haide, acum.
Încerc doar să te ademenesc. Ce nai...
- Omule, asta e bună. - O, citesc "The Paris Review".
- Sunt atât de inteligentă. - Poți să nu faci asta?
Toată lumea, sunt în liceu.
- Dar citesc "The Paris Review". - Boris. Boris. Haide.
Sunt mai bună decât majoritatea oamenilor.
- Oprește-te, te rog. - Este jurnalul ei?
O, ce avem aici?
Măi, măi, măi, măi.
"Apostrofe și amprente..."
șase povestiri abisal de romantice
de Jonathan Albert Miller.
Ea are cartea mea?
Așa se pare. De asemenea, s-ar părea
că ea este singura care a împrumutat-o.
Ei bine, nu ai un curs de predat?
Păi, știi tu,
Nu pot să-mi încep ziua fără să te văd.
Nu, chiar nu poți.
Hei, cum ai obținut camera cea mare, oricum?
Au tăiat programul de teatru.
Dar te-au păstrat pe tine?
Împreună cu celelalte recuzite, da.
La naiba.
- Bună, soție. - Bună, soțule.
Beatrice.
- Ce este? - Privește-mă.
Ce?!
Zi de sărbătoare.
Ce, școala ta a primit în sfârșit calculatoare?
Mai bine.
Băi în interior?
Un scriitor.
Cineva care citește Finnegans Wake.
din proprie voință. Îți vine să crezi asta?
Păi, sunt mereu uimit că copiii
în acea cocioabă de la țară să știe să citească.
Și, ăăă, ghicește ce altceva?
Prânzul în pielea goală.
Apostrofe și amprente.
Ea...
Ea a luat-o de la bibliotecă.
Au cartea ta la bibliotecă?
La naiba.
- Conjurația imbecililor. - Mda.
Ei bine, respiră adânc.
Locul fericit.
Locul meu fericit are toate capetele lor
înfipte în pixuri Montblanc.
Împărtășiți-vă bogățiile.
Bună, Amy.
Ce? Glumești?
Am stat toată ziua
cu cei de la biroul din Nashville, care nu reușesc să articuleze
ceea ce vor
și cumva cred că pot să articuleze
pentru mine, ceea ce este destul de ambițios
având în vedere că ei cred că
"articulat" este o brânză daneză.
Deci, sunt pe cale să mă apuc să-mi scot
dinții cu o lingură de copil.
Ei pot merge
să se ducă dracului dacă au impresia că voi schimba finalul.
Bine, să ai o zi bună. La revedere!
Poftim.
Noroc.
O, ce bun e.
Hei, ai citit vreodată,...
Under the Roofs of Paris, de Henry Miller?
Iubitule, primul meu exemplar a devenit atât de lipicios,
că a trebuit să îl arunc.
Acel început cu prostituata...
- Mda. - ... și banii primiți?
Aia e o alegere.
"Iau prima bancnotă pe care o găsesc în buzunar
"și îmi șterg scula pe ea."
"Și o pun mototolită pe burta ei goală
"cu o monedă deasupra."
Îmi place când faci magie.
Vrei să reconstitui?
Te pot face pastă de hârtie...
cu spermă și bani.
Deci te aștepți
la o încărcătură consistentă, nu?
Tot pachetul.
Vino aici.
Dansează cu mine.
Ești atât de frumoasă.
Taci din gură.
O, pentru numele lui Dumnezeu.
Bine.
Te ocupi tu de vasele alea?
Da.
Îți voi da o mână de ajutor mai târziu.
E Pushkin, Amy.
Nu Pollyfuckinanna.
Ce weekend îngrozitor.
Haide!
De ce trebuie să-mi ții mereu cafeaua ostatică?
Pentru că ești un puritan.
Simt că e de datoria mea
să pedepsesc bunătatea din tine.
Doamne, ești un sadic.
Sunt un profesor de școală publică.
- Amin pentru asta. - Noroc.
Vai, mamă.
Crezi că sunt fantome acolo sus?
De ce nu te duci să vezi?
Eu nu mă duc în kudzu.
Asta se hrănește cu sufletele morților.
De aceea crește atât de repede.
Bună dimineața.
Întotdeauna mergi singură prin pădure?
Asta e o întrebare ciudată
de pus unei domnișoare, dle antrenor Fillmore.
Ce, ce asculți?
- Celine Dion. - Serios?
Chiar așa.
Dar de ce?
- Îmi cer scuze. - Pentru că e minunată.
Ignoră-l. Ignoră-l.
A plâns cu voce tare și deschis...
...la tema muzicală a Titanicului...
...la petrecerea mea de burlac.
- Îți amintești asta? - Eram beat.
Erai descumpănit.
Ești un trădător nenorocit.
Și tu ești un ipocrit nenorocit.
O, îmi pare rău.
Vrei un biscuit?
- Da, sigur. - Poftim.
E bun. Da?
- Tu ai făcut astea? - Da.
Dar știi, nu spune nimănui.
- De ce nu? Nu știu. - O, știi tu!
- Îți vei da seama. - Nu mă descurc.
Nu poți permite ca echipa de baseball să știe
că el coace biscuiți și plânge la Celine Dion.
La asta... La revedere.
Vă spun la revedere.
- Bine. - Tu, la revedere.
- Ei bine, la revedere. - Un la revedere rău?
Dar te iubesc totuși.
Nu, nu mă iubești.
Nu ți-e frică când mergi prin pădure?
Eu sunt cel mai înfricoșător lucru de acolo.
Cel mai vechi truc din carte, Winnie.
Nu ai de gând să spui ceva?
M-am îmbrăcat doar pentru tine.
Ce vrei?
Vreau să intru în
- cursul de fizică. - De ce?
Ai fi foarte în urmă.
Nu ai meditații?
Nu ai nevoie de lecții.
Atunci de ce am nevoie?
Păi...
Să văd ce pot face.
Vă apreciez!
Sper că da.
Ești nebună.
Poftim.
Cred că îl seduc pe antrenorul Fillmore.
Dar tu ești lesbiană.
Sunt o oportunistă în egală măsură.
Esti geloasă?
Ei bine, dacă spun "da", îl lași în pace?
Dacă spun "da", te vei culca cu mine?
Bine, scumpo?
Bine.
Deci, ești fumătoare acum?
Acum fumez.
Încă nu am planuri ca asta să mă definească.
Unde sunt părinții tăi de data asta?
Mumbai.
Pentru cât timp?
Cine știe?
Lasă-mă să te îmbrac.
Winnie, știi că nu dau doi bani pe faptul că sunt sexy.
Mă interesează să fiu deșteaptă.
Poți fi amândouă.
Ce faci?
Îmi doresc ca cursorul meu să clipească singur
în eseul meu de la Yale.
Nu ai nimic?
Necalificată.
Care este subiectul?
"Care a fost cea mai mare realizare a dumneavoastră până în prezent?"
În regulă, ce naiba ar trebui să spun?
Supraviețuirea plictiselii paralizante
de a crește într-un loc nenorocit?
Îmi cer scuze.
Eu doar... Nu te-am putut auzi.
de la scâncetele înalte ale fondului tău strălucitor.
Cea mai mare realizare a mea nu poate fi că
nu am avut nicio realizare.
Ei bine, tu vei fi șefă de promoție.
Plictisitor.
- Ai o medie de 4,6. - Plictisitor.
Și ai reușit...
- Ce? - Păi...
Ai reușit să...
Ei bine...
La naiba.
Bănuiesc că ești doar o altă persoană obișnuită,
o fată bogată din generație în generație
trăind într-un conac ancestral bântuit.
La naiba.
Deci...
Experimentează ceva.
Cum ar fi?
Ceva despre care merită să scrii.
Ai putea scrie un tratat despre relațiile profesor-elev.
Cum anume ar fi asta o realizare, Winnie?
Ușor.
Devine o conversație
despre obținerea emancipării
față de convingerile moștenite despre sex și vârstă.
Doar n-o să i-o tragi lui Fillmore, nu?
Nu m-am decis încă.
Ce-ți pasă?
Adică, el este..,
- cu 20 de ani mai în vârstă decât tine. - Și?
Bărbații mai în vârstă au dezvirginat
încă de la începuturile timpului.
Deci, nu înseamnă nimic pentru tine?
Ce?
Virginitatea ta.
Înseamnă ceva pentru tine?
Nu m-am decis încă.
Vino la Winnie.
Noi suntem, cum ar fi,
visul umed al americanilor.
Fete tinere cu sexualitate ambivalentă.
Feromoni care se scurg de pe corpurile noastre.
Nu vreau s-o las pradă vreunui sportiv de doi bani
ale cărui standarde sexuale sunt impuse
de rahatul de porno pe care îl descarcă.
Astea sunt mezeluri.
Vreau o
bucată de bărbat matur, perfect marmorat,
care să mă ducă în orașul plăcerilor.
Cum ar fi...
Carne de vită Wagyu.
Flamândă.
Crezi că acela e Boris Fillmore?
De ce nu?
E în regulă.
E foarte deștept.
Și e amabil.
Ceea ce înseamnă că, fiind prima dată,
el nu s-ar grăbi
pentru a mă face să mă simt bine.
Și apoi ar urma să mă îngrijească.
Știi, prima dată când faci sex,
nu ar trebui să doară.
Nu-i așa?
Dacă ești excitat cum trebuie
probabil că nici nu vei sângera.
Nu știam asta.
Asta pentru că durerea unei femei
este mai valoroasă decât plăcerea ei.
Dar asta e o conversație pentru altă zi.
Ce vreau să spun...
este că Boris are doar o chestie care se întâmplă.
Știu ce caut.
Și cred că domnul Miller știe ce caută.
Ce vrei să spui?
Nu l-am văzut niciodată să se uite la un elev.
așa cum se uită la tine.
El te vede
chiar dacă te ascunzi în văzul tuturor.
- Taci din gură. - Ce?
- Oprește-te! - Nu.
Haide. De parcă nu ai observat, Cairo.
E ca și cum ar fi trăit în tonuri de gri
și tu ești primul lucru pe care l-a văzut în culori.
Nu, tu ești... Taci din gură.
Ți-aș trage-o.
Știu.
Nu eram
decât un monument de os decolorat sub ea.
Ruinele umane ale iubirii unui nebun.
Dragostea unui nebun.
Doamne, aș da orice să simt asta.
Ce muză ar putea inspira acest dor nebunesc?
Să inspire.
Să fii atât de inspirat.
Am putea fi așa unul pentru celălalt?
Ce spuneam?
Mă simt ca și cum nu aș avea dreptate.
Mă simt bine.
Se simte roz.
Să nu uiți niciodată.
Există un motiv pentru care acest tip a fost numit romantic.
Este foarte măreț, este foarte îndrăzneț.
Pentru noi, ar putea părea un pic...
mult.
Dacă nu ne ținem de rezumat,
devine un pic mai neclar.
Ne putem vedea după școală, te rog?
Unii dintre voi, după cum vedeți, ar fi putut face...
E ca un cub de zahăr sub limbă.
... un pic mai bine.
Dar merită să perseverați.
Colby, ce este?
Vreau atenția ta.
Ce mai face Bea?
E, e Bea.
Yeah. Cum merge cu cartea?
Nu merge.
You mean you're not.
Nu, ea este ocupată.
Bine, la ce oră e cina?
La ora șapte.
Și te rog să faci un duș.
Ești îngrijorat?
Bătrâna ta o să se încingă pentru toate astea?
Primele trei cele mai rele coșmaruri.
Da. Pentru că știi cât de urâtă este.
Nu, pentru că vreau să te păstrez pentru mine.
Vai, dulceață.
- Bună. - Ce e?
Îți amintești de iepurele Roger ?
Ia uită-te acum.
- E aproape, nu? - De... ?
Copiii nu au nimic împotriva mea.
- În regulă, omule. - La revedere, profesore.
Te iubesc.
Ooo!
La nai... Bună. Ă...
Bună!... Păi, asta a fost jenant.
- Nu voi spune. - Ești generoasă, mulțumesc.
Sper că nu te rețin de la nimic.
O aștept pe Winnie.
Se pare că o aștepți mereu pe Winnie.
Asta sună ca un album Gin Blossoms.
Așteptând-o pe Winnie.
Gin Blossoms? Câți ani ai?
Păi, dacă tu nu poți spune, atunci nici eu nu voi spune.
Ce face Winnie?
Se înscrie la Vandy.
Ai fi încântat să afli.
Și tu ești?
Tennessee este o groapă de smoală. Fără supărare.
Cred că o vei aprecia când vei fi mai mare.
Poate.
De la distanță.
În timp ce arde.
Ca Nero.
Ei bine, asta e...
Deci, cât de departe vorbim?
La Yale.
La Yale ? Doamne!
Ce, ca să poți mânca negrese cu iarbă
și să citești Joan Didion sau ce?
Pentru că am auzit că rata de alfabetizare este mare.
Ai fost vreodată
la sesiunile de pergamente de la Sally Bunny?
Nu. Ce-i asta?
Salonul de poezie în fiecare a treia sâmbătă.
Satul Victorian.
- Ce este asta? - Ce este...
Ce este asta? E un gol.
Ca... Cum poți să disprețuiești
de ceea ce Tennessee are de oferit
fără a face o investigație culturală amănunțită?
Judecată în cunoștință de cauză.
Ei bine, am auzit acolo lucruri care mă bântuie.
Pentru că sunt rele?
Câteodată, da. Câteodată sunt rele.
De cele mai multe ori, este, este destul de frumos.
Da.
Poate ar trebui să mergi în acest weekend.
Cred că ai putea fi surprinsă.
Ai vrut să mă vezi?
Povestea de săptămâna asta,
ai scris despre un păianjen reticent.
Mi-a plăcut asta.
"Supraviețuirea și dorința s-au contopit
și au întors un ochi apoteotic spre interior.
Mi-am văzut așteptările desființate și dezmembrate
de câinii aspri și înfometați ai realității.
Adevăruri care stau în vidul spațiului
ca o stea hipergigantă
arzând până la cenușă.
Toate elementele sunt prea slabe pentru a rezista căldurii impresionante.
Noi suntem ceea ce suntem.
Și toate creaturile trebuie să mănânce."
La naiba. Asta, vreau să spun...
nu mă așteptam la asta.
Ea nu este reticentă.
Este resemnată.
- Pentru moartea ei? - Nu.
La ordinea lucrurilor.
Ea mănâncă și așteaptă să fie mâncată.
- E întunecat. - Este ceva natural.
Asta e adevărat.
Ai memorat-o.
Ei...
Ei bine, eu am o memorie eidetică.
Este... este un truc de petrecere mișto.
Tu ești...
Ești excepțional de talentată.
- Primesc un 10? - Ei bine, ce zici de un avans
la examenul intermediar?
Îmi oferiți un tratament special, domnule Miller?
Vreau să scrii o povestire scurtă
în stilul autorului tău preferat.
Cred că ar putea fi punctul culminant
din portofoliul tău de prezentare
- la Vanderbilt. - Yale.
- Vanderbilt. - Yale.
Haideți. Trebuie să am puțină speranță.
Cred că e o temă grozavă.
Mă gândeam că o vei face.
Bine.
Am citit cartea ta.
O, Doamne. Ei bine, ă...
Recenzorii, dintre care au fost trei,
au considerat că
este exagerată și lipsită de ambiție", ca să citez.
Eu i-aș spune...
grandioasă și tragică.
Bine.
Film de groază romantic.
Asta e,...
Ea era o lună albă electrică,
la amiază,
aruncând o lumină rece precum apa
peste pământul plat al feței mele.
'Nu te uita în soare!' au spus ei.
Dar la lună,
luna...
am privit până când nu am mai fost nimic
decât un monument de os decolorat sub ea.
Ruinele umane ale iubirii unui nebun."
Ei bine, ai memorat asta, nu?
A fost prea mult. A fost ciudat.
Nu, nu a fost. Nu este. Nu este.
Asta a fost foarte ciudat. Îmi pare rău.
Ăsta a fost primul lucru pe care l-am scris vreodată...
care s-a simțit tangibil.
Ca și cum aș fi atins ceva.
Știi, nu am scris nimic
- de foarte mult timp. - De ce nu?
Nu știu. Nu știu.
Știu oare?
Păi...
Cred că m-am căsătorit.
Am început să predau.
Nu mai am altceva de spus.
Ești neinspirat.
- Mă judeci? - Te provoc.
Asta e treaba mea.
- Bună, Winnie. - O, nu.
- Flămândă. - Cred că îi este foame.
Ea nu folosește cuvinte adevărate
pentru că e un copil.
Nu, e în regulă. Părul tău arată foarte bine.
- Știam eu. - Te rog, nu începe.
- Nu începe. - Părul tău arată bine.
- Nu voi merge... - Sunt mai mult preocupată...
...să mă duc ușor în somnul cel bun
- Nu, știu. Arăți bine. - Ca și tine.
Sunt doar mai îngrijorat de faptul că că ai două nenorocite de telefoane pe masă.
de parcă ai fi un rapper.
Ăsta e telefonul meu profesional.
Și celălalt...
- Celălalt... - ...este pentru vânzarea de droguri.
- Celălalt este personal. - O, da?
De aceea nu vei primi numărul acela.
Ce mai faceți? Burgerul ăla vă face bine?
Îmi pare rău, e un spectacol pentru doi oameni în seara asta.
Mă enervez acum.
- Ei bine... - Ei bine, bună.
Nu văd nicio stea Michelin aici, dragă.
Deci, care e problema?
- O greșeală... - Bea. Haide...
...în bucătărie, care putea fi prevenită în totalitate.
Pot să vă aduc ceva în timp ce așteptați?
- Din partea mea. - Încă un Maker.
Bine, s-a făcut.
- Antrenorule? - Blue Moon.
Lucrezi până târziu într-o noapte de școală, nu-i așa?
Bei până târziu într-o seară de școală, nu-i așa?
O, crezi că dacă mă sâcâi o să primești un bacșiș mai bun?
Îmi aduce o notă mai bună.
Nu-i așa?
- Asta ar putea fi adevărat, da. - Ceva pentru tine, domnule Miller?
Sunt bine, Winnie.
Șofer desemnat.
- O! - Serios?
- Doar dacă nu vrei să o faci tu. - E prima dată când aud de asta.
Știi, de ce nu poți să fii și tu un drăguț,
plictisitor profesor ca domnul Miller?
Plictisitor?
Ce? Și să-i las pe elevii mei să-și facă notele
cu merite școlare?
Chiar crezi că sunt plictisitor?
În sensul bun.
Ca o pastorală frumoasă.
O să vă aduc băuturile alea.
Da. "Pastoral."
Tocmai te-a numit "câmp".
În cel mai bun caz.
- E drăguță. - Da, și o studentă de 4.4.
Și știe să picteze.
E în clasa mea de dimineață.
O, este acesta ultimul urmaș al lui James Joyce?
Asta e Cairo.
- Cairo? - Da.
Ți-a spus că i-a citit cartea?
Sigur că da.
- Este drăguță? - Este drăguță?
Nu știu. E talentată.
La naiba. Chiar mai rău.
Prietenul nostru Jon o pregătește pentru a fi...
transcenderea lui în analele gloriei academice.
Și ce dacă eu o fac? Este entuziasmant.
Și e de asemenea rar...
- să fii atât de implicat și atât de... - Pun pariu că este. Da.
- Atât de venerat. - Atât de demnă.
- Vrei să fii ca mine. - Ea, în mod serios
folosește cuvinte ca "vituperare".
Te rog.
Vocabularul nu te face un scriitor
așa cum nici matematica nu te face un om de știință în domeniul rachetelor.
Bea, e extraordinară.
- Bine? - Dar bucură-te de ea cât mai poți.
Știi, nu prea ai de unde alege în provincie.
Educația rurală nu este la fel de romantică
pe cât ai crezut că va fi, nu-i așa?
Nu, am crezut că va fi precum
serialul Friday Night Lights bine?
- Asta depinde de tine, omule. - Doar povești mișto
și, gen, riff-uri de chitară sexy.
Între timp, profesorul dezaprobă cinismul meu.
- O, te judecă. - Da, așa e. Simt asta.
- Nu, nu te judec. - Ba da, ești.
Și tu o faci.
"Profesorul care încearcă să predea
fără a inspira elevul
cu dorința de a învăța înseamnă a bate cu ciocanul în fier rece."
- Horace Mann. - Zece puncte pentru Slytherin.
E atât de interesant.
Am vrut să fiu profesor.
​Ai renunțat la predare.
Și, apropo, îmi place să predau.
Oricum, cred că ești mai potrivit pentru asta.
- Hei, decât ce? - Să scrii.
- La naiba, Beatrice. - Ce înseamnă asta?
Tu nu ai copii.
- Tu nu ai copii. - Nu ai... leziuni cerebrale, nu?
Deci, ai încetat să mai scrii
îmi imaginez, deoarece nu era pentru tine.
Altfel, ai fi făcut-o în continuare.
Sunt scriitor.
Nu ai pus stiloul pe pagină
de când poveștile tale au fost publicate.
Tu nu ești scriitor.
În regulă, bine.
Nu mi-am dat seama că m-ai văzut așa, dar bine.
Nu e vorba că nu poți scrie, Jon.
E vorba că nu o faci.
Ai ales să fii profesor.
De ce te-aș vedea altfel?
Pentru că te-ai căsătorit cu un scriitor.
Am făcut-o.
Nu-i așa?
De ce sunt aici?
Nu e pentru poezie, îți spun asta.
E pentru emoția unui lucru
pe care am reușit să îl trăiesc toată viața mea fără să știu.
O suferință a anticipării faptului că vei fi aici.
Și va însemna ceva faptul că ești.
Fii aici.
Fii aici. Fii aici.
" Rămâi, iluzie.
"dacă ai vreun sunet, vorbește-mi."
- Bună. - Bună.
- Pot să mă așez? - Desigur.
Ce ai acolo?
Este un suc de struguri sfințit.
A spus fiica avocatului.
Îi cunoști pe toți acești oameni?
Pe majoritatea dintre ei.
Facem asta de câțiva ani.
Ca o terapie de grup?
Da, exact asta.
- Cine e tipul ăla? - Acela e Elliot.
De trei ori câștigător Ostrander.
Tocmai a terminat de jucat Edmund în Lear.
Cu siguranță îi va aduce al patrulea.
"Intenția mea este de a scăpa de tine "
"și de a te lăsa mult în urmă..."
"...lipsit de mine și suferind."
"Derutat de durere în coasta ta."
"Nu chiar durere de inimă."
"Nu chiar dor de casă."
"În forma mea și plin"
"cu rămășițe de stele."
" Înăbușești vidul cu inflorescențe verzui,"
"și înfășurarea venelor mele în jurul tău."
"Pulsul hidos,"
"sângele ce strigă,"
"ventriculul vițelor care te sufocă"
"cu dorința"
"se transformă hidos de molcom în amintire."
"Și totuși, o parte din mine rămâne."
"O parte,"
"un pachet,
"niște cenușă lăsată în urmă."
"Și cu ea, tu mă vei recrea."
"O efigie în mișcare, o persoană peticită."
"Dar ei nu sunt eu."
"Și spațiul pe care l-am lăsat se deformează."
"Nu voi mai încăpea niciodată acolo."
Ce este?
Înțeleg.
A fost într-adevăr ceva.
Hot dog.
Ai crezut că va fi o porcărie, nu-i așa?
Da, așa am crezut.
Ai mai multă credință.
Care este cuvântul?
Nu e vorba de cădere. E un termen prea învechit.
Este mai mult decât atât.
Este recunoașterea a ceea ce suntem cu adevărat.
Mă vezi.
Și eu te văd pe tine.
La naiba, Tennessee, de ce ești atât de fierbinte?
- Intră înăuntru. - Și domnișoara Godot?
Daruri pentru florile de la perete.
O. Bine.
- Mulțumesc. - Ce-i asta?
- Cafea. - Nu, nu.
Ce-i asta? Ce este... Ce-i cu, noul stil?
Mulțumesc pentru asta. Este... este foarte generos.
Nimeni nu ar trebui să sufere din cauza cafelei de la cantină.
Vrei un biscuit, biscuit?
- Ce aromă? - Smochină despicată.
Scuzați-mă.
- E bine. - Haide, omule.
Ai o smochină despicată în tine?
- Nu acum. Chiar așa? - Ți-a rămas în gât?
- Știți ce ar trebui să faceți? - Ce ar trebui să fac?
Ar trebui să faceți un logo și să vindeți astea
pentru a strânge bani pentru echipă.
Nu râdeți.
Ați cumpăra ceva, nu-i așa, domnule Miller?
- O, da. - El nu se pune.
Nu pot rezista unui băiat drăguț cu un biscuit.
Nu-i așa? Winnie ar putea să deseneze logo-ul.
- Da? - Da.
Este foarte bună la chestiile astea.
- Serios? - Antrenor.
Spuneți-vă "Bătăușii Biscuitului".
Winnie și cu mine am putea să vă ajutăm să vă lansați.
Ce ai de câștigat?
Ce-mi iese mie?
O, păi, vreau să spun, e o plăcere, știți?
Conexiune. 5%.
- Eu sunt aluatul de biscuiți. - Nu. Încă o dată cu mândrie.
- Eu sunt aluatul de biscuiți! - O! O, bine. Bine.
Eu sunt...
O să lucrez la asta.
Dar plec înainte de a mă arde.
- Veniți înăuntru? - Dă-i drumul.
În regulă, cum vreți.
O să mă descurc. Ne mai vedem!
Bună.
Hi.
Ești drăguță.
Când se cuvine.
Te rog.
Mulțumesc.
O escapadă de weekend?
Pe bune?
Amy m-a regulat destul de mult timp.
E rândul tău.
Ce a spus despre ținută?
Nu a trebuit să spună nimic.
O!
Ești gata? Putem pleca?
Nu. Trebuie să trec pe la clasa lui.
Pot să mă uit?
O, bună.
Hei.
Ce mai faci, puștoaico?
Vă grăbiți?
Ei bine, eu doar plec într-o mică
vacanță de weekend cu soția mea.
Ce fac scriitorii în vacanță?
Aaa, scuzați-mă.
Păi, ei se prefac că scriu
în altă parte, cred.
Putem vorbi despre examenele semestriale?
Sigur, la ce te gândești?
Vreau să-mi dați aprobarea pentru autorul meu înainte de a începe.
Bine. Cine este?
Henry Miller.
Provocator și...
...structura lui este foarte dificil de imitat.
Nu e vorba doar de structură, totuși, ci de tot.
Știi, decadența lui,
disprețul său total pentru eticheta literară,
distrugerea convențiilor.
Sunt... Sunt toate lucrurile bune.
- Nu credeți că pot să o fac? - Uite,
Miller este inamicul public numărul unu
cu cenzorii.
Nici măcar nu sunt autorizat să îl predau.
Și?
Deci, ar fi ca o alegere controversată.
Dacă nu e controversată, nu e interesantă.
Bine.
Bine, da?
Bine, am încredere în tine.
Scrie ceea ce știi, fantomă mică.
La naiba, trebuie să plec.
Fă-mi o favoare.
Distrează-te în acest weekend, bine?
Ia o pauză.
Da, mă voi odihni dacă dumneavoastră scrieți.
Ascultă, ne vedem luni, bine?
La revedere, Winnie.
Nu face asta.
Nu te uita așa la mine.
"O..."
Nu, nu am făcut asta niciodată.
Stop.
Stai, Winnie, nu...
"O, domnule Miller,
"Iubesc decadența și cuvintele
"și să încalc toate regulile!"
Bine, destul, destul.
Trebuie să te dai jos de pe biroul lui.
Nu am spus-o așa.
O, dar ai vrut să spui asta în felul ăsta.
- Nu, nu am vrut. - Îl seduci,
târfă.
Facem o echipă dublă bună.
Bună.
Vă întrerup?
- Tocmai plecam. - Unde e Jon?
Unde este domnul Miller?
A plecat.
La naiba. O, dacă tot te am. Cairo.
Cred că ideea ta este inovatoare.
Și, Winnie...
- Aș vrea ajutorul tău. - Cu ce?
Ei bine, poți păstra secretul?
Sigur că pot.
Eu fac biscuiți.
Va pune echipa de baseball
să le vândă pentru a strânge bani.
Dar Fillmore vrea ca tu să creezi logo-ul.
Cred că e foarte tare.
- Serios? - Mi-ar plăcea să ajut.
O să vă chem în pauza de masă.
Putem trece în revistă specificațiile.
Hei,...
Cred că ar fi mai ușor
dacă mi-ați da telefonul dumneavoastră.
V-aș putea trimite un SMS cu specificațiile.
Ar fi mai rapid așa.
Bine.
Minunat.
Hei, poți să mă suni?
Și acum veți avea numărul lui Cairo.
O, bine.
Nu există semnal aici.
- Rahat. - Cairo, este probabil
la fundul genții tale.
Nu, tocmai l-am avut acum un minut.
Ei bine, e vineri,
și noi suntem încă aici.
Așa că hai să mergem naibii.
A, Winnie?
Boris?
- Telefonul meu. - Telefonul meu.
- Telefonul tău. - Telefonul tău?
Telefonul tău!
- Da. Scuze. Bine. - O, bine. Bine.
Ei bine, asta a fost...
♪ Pericol, pericol ♪
♪ Voltaj ridicat ♪ ♪
Iubitule, mai am nevoie de câteva minute, bine?
Bine. Trebuia să plecăm acum 40 de minute.
Știu.
Dacă Amy și-ar fi făcut treaba...
...am fi putut pleca ieri.
Nu e de ajuns, Amy.
Ce naiba...?
Da, aștept.
- Alo? - Bună.
Aveți telefonul meu.
Și al cui telefon îl am eu?
Al lui Cairo Sweet.
Cairo. Este, ă...
Sunt Jon... Sunt domnul Miller.
- Degete lipicioase, Miller. - Ă...
Ce mai faci?
Sunt legată de un telefon fix.
- Ați plecat deja? - Păi, trebuia să fi plecat.
Nu dau doi bani pe tine, Amy.
Dă-le prima schiță.
- Așteaptă. - Vor crede că e ceva nou.
Iubito. Iubito, eu trebuie să las...
ceva acasă la o elevă.
În regulă, ocupă-te de asta.
Cumpără-mi niște tampoane cât ești plecat, bine?
- Da. - Cele organice,
dacă le poți găsi.
Evident, nu tu, Amy. La naiba.
Fă-mi rost de o ofertă mai bună,
și apoi poți să mi-o tragi.
Îmi ești datoare, "cap de drum".
Sunt încă aici.
Ești la Lovell Hill chiar acum?
- Da. - Bine.
Ei bine, o voi lăsa înainte de a pleca,
dacă este în regulă.
Aveți nevoie de adresă?
Știu exact unde te afli.
Bine, bine, conduceți cu grijă.
O să plouă.
Cum vine dragostea?
În filme, este,
este ca o cortină care se prăbușește pe scenă.
Dar în viață, orice din ea este real,
este un lucru liniștit.
Inevitabil.
Este o invocare.
♪ Privind pe ușă, văd ploaia ♪
♪ Căzând peste cei care plâng la înmormântare ♪
♪ Prea tânăr pentru a rezista ♪
♪ Și prea bătrân pentru a mă elibera și a fugi ♪
♪ Câteodată un om se lasă dus de val ♪
♪ Când simte că ar trebui să se distreze ♪
♪ Mult prea orb ca să vadă răul pe care l-a făcut ♪
♪ Câteodată un om trebuie să se trezească pentru a descoperi că ♪
♪ într-adevăr el nu are pe nimeni ♪
Veniți aici.
Nu.
Tu vino aici.
♪ Voi vedea vreodată dulcea ta întoarcere? ♪
♪ Oare voi învăța vreodată? ♪
♪ O, o, iubito ! ♪
♪ Ar fi trebuit să vii la mine ♪
♪ Fiindcă nu e prea târziu ♪
Cum poate un sărut să facă orice clișeu
să devină brusc semnificativ?
Destul de diferită de orice persoană pe care am îndrumat-o până acum. Mă întreb.
Iată-ne. Excelent.
Nu știam că e posibil.
să mă simt atât de curajoasă.
Sau că aș vrea vreodată să o fac.
Ce faci?
Lucrez.
- Iubitule? - Da?
Știu că ăsta trebuia să fie weekendul nostru împreună.
și îmi pare rău că echipa mea
este cea mai proastă și fără gust.
Dar eu nu pot lucra așa.
Pe bune?
Un sărut.
Voi fi afară.
O muză.
Este o întrebare.
Este o ușă descuiată.
Este exaltare.
O angoasă.
Este vorba de inch și de milă.
" Nu te uita la soare", spun ei.
Ce naiba știu ei?
" Domnul Murphy a condus cu resemnarea
" a celor deja morți.
Și-a imaginat că s-a simțit la fel ca Dylan Thomas
intrând în White Horse
pentru a lua băutura care avea să-l ucidă.
" Știa ce sunt
" și ce nu erau."
"Bună ziua", a spus ea.
Sunt aici.
" Alice s-a gândit imediat
" la un miel care se sacrifica, deoarece nu putea fi sigură
" care dintre ei era destinat sacrificiului.
" El era afară.
" El era înăuntru."
Te incită, nu-i așa?
Sentimentul de clandestinitate al lucrurilor.
" Domnul Murphy a zâmbit larg.
"Ridurile din jurul gurii lui se adâncesc în paranteze.
" care îi încadrau buzele perfecte într-o poantă.
" Fumul se scurgea din gura ei
" cu un efort exersat, cinematografic."
E mai romantic pentru tine așa?
Ăsta nu este romantism.
Regret să te dezamăgesc.
"Alice a deschis gura să spună ceva,
"dar cuvintele au dispărut.
"Domnul Murphy se uita la ea,
"cu ochii lui deosebit de înfometați si plictisiți"
Vreau să-mi citești.
"Alice a privit cu încetinitorul
"cum limba domnului Murphy se unduia când vorbea."
Citește-mi așa cum ți-ai citit-o ție însăți.
" Valul roz împotriva țărmului osos al dinților săi."
Da.
"Alice a luat ponosita
"carte a lui Henry Miller de pe noptieră,
"și a întins-o pe plapuma de pe patul ei.
"Pagina 13", spuse el, în spatele ei,
"o mână a alunecat în partea din față a rochiei ei de bumbac.
"Cealaltă a arătat spre o propoziție de pe pagină."
Începe...
aici.
"El se presă de ea în acea clipă,
"iar Alice a simțit o străpungere musculară umedă
- "între picioarele ei." - " Domnul Murphy a pus
"mâna lui zveltă peste a ei
"și a ghidat-o spre movila din centrul ei
"presând degetele ei în pliul întunecat de acolo."
"Chiar în spatele țesăturii umede a chiloților ei..."
"Simțind-o cum se simte pe ea însăși."
"... el și-a croit drumul în jurul elasticului de la piciorul ei,
"și-a strecurat două degete îndemânatice
"în întunericul cald al păsăricii ei virgine."
"Ea l-a simțit cum se schimbă."
"I-a dat jos bumbacul umed de pe picioare.
"și s-a apăsat pe ea din spate."
"Lățimea feței lui..."
"Miile de ani de violență și cucerire
"fierbeau în el în timp ce el ținea gura pubisului ei...
- "...ca un pește în cârlig." - "Căutând
răspunsul la o întrebare de care se îndoia."
- "Dar era acolo." - "Răspunsul
- "și întrebarea." - "Cicatricea
- "care nu se va vindeca." - "Mărul șarpelui."
"Fundul ei era alunecos sub degetele lui."
"Exact așa cum își imagina el că era când era singură."
"Poate în dormitorul ei..."
"Degetele ei se înfig adânc." "încercând să elimine acea mâncărime."
"Dorința din interior.
"S-a văzut pe sine îngropându-și mădularul în ea,
"futând cu brutalitate exigența
"care îi învârtea clitorisul
"și îi sufoca judecățile mai bune"
"El o va umple de spermă."
Bună dimineața.
Sunteți bine?
Ce s-a întâmplat?
Povestea ta.
O!
Nu v-a plăcut?
Trebuie să alegi un alt autor.
De ce?
Acest lucru este nepotrivit.
"Nepotrivit."
Ce înseamnă asta?
De ce ai scris asta?
Mi-ați cerut să o fac.
Bine.
De ce ai ales acest material?
Ați spus: " Scrie ceea ce știi".
Și asta e ceea ce știi?
Este vorba de...
noi.
Nu.
Aceasta este... Asta ești tu.
Eu nu...
Nu înțeleg acest lucru.
Vorbești serios?
Bine. Este...
Este vorba despre doi oameni care renunță la convențiile sociale.
Știi, e un comentariu
la anestezia sexuală a unei culturi
care este super saturată de pornografie.
Este vorba despre ineficiența dogmelor romantice
asupra așteptărilor tinerilor.
Este vorba despre atracția inexorabilă.
Este stratificat.
- Asta e pornografie. - Da.
Așa că pune-o în jurnalul tău, nu pe biroul meu nenorocit.
Scrie o nouă poveste cu un nou autor.
Nu voi îngădui asta.
Te referi la poveste sau la noi?
Ambele.
Ai făcut-o deja. Tu ai inspirat-o.
Nu pot să accept.
Dar nu poți sau nu vrei?
Pentru că pare că ți-e frică...
- Hei. Hei. - ...și se pare că...
că măsori.
Nu-mi mai vorbi ca unui străin,
- și spune ce vrei să spui. - Rescrie-o.
De ce?
- Știi de ce. - Spune-mi.
- Spune-o. - Dacă nu rescrii asta,
va trebui să te pic la examenul semestrial.
- Spune-mi de ce. - Nu trebuie să-ți spun.
nimic.
Te-a făcut să simți ceva care te-a speriat.
- Nu-mi pune cuvinte în gură. - Atunci spune-le tu însuți.
Spune-mi cum te-a făcut să te simți.
Incredibil de prostesc
pentru că am încredințat acest material unui copil.
Ce am fost eu înainte de a-l citi?
O elevă.
Tu ai construit lumea.
Tu ai construit fantezia, nu în pagină,
ci în viața reală.
Nu poți estompa liniile
și apoi să te aștepți să văd o graniță
atunci când o trec brusc.
Permite-mi să fiu foarte, foarte clar...
...cu tine.
Ești eleva mea.
Iar eu sunt profesorul tău.
Asta e tot.
Orice concepție greșită în acest sens este ceva,
din păcate, pe care trebuie să ți-o asumi...
singură.
"Scrie ce știi", așa ai spus.
Da, știu ce am spus.
Tu nu știi nimic din ce spui.
Asta e bună.
Și știi că este.
Deci, să examinăm adevărata problemă.
Nu e vorba de scrisul meu.
E al tău.
Bună încercare.
Ai crezut că vei fi un adevărat succes, nu-i așa?
Ce?
Ai crezut că vei fi cineva.
Nu-i așa?
"Exagerează fără ambiție."
Știi ce înseamnă asta?
Înseamnă că nu ai fost suficient de curajos pentru a fi mai bun.
Înseamnă că ești în mod deliberat impotent.
Înseamnă că tu, Jonathan Miller...
ești mediocru.
Vrei să mă pici?
Te provoc.
Dar ar fi bine să faci să însemne ceva pentru tine.
Și ar fi bine să știi ce înseamnă.
Deoarece costul este foarte mare, domnule Miller.
Și dacă nu ești foarte, foarte atent
această banalitate, această falsitate în care te complaci,
te va devora până când vei fi la fel de mic
cât te pretinzi a fi.
Iar tu vei dispărea.
Și nimeni nu se va gândi la tine
mai mult decât la o prăjitură cu răvașe necitită.
Cât de dezamăgitor trebuie să fii
pentru cei care au crezut că vei fi mai mult.
Nu e de mirare că ești aici.
Inima frântă este un accident de mașină cu încetinitorul
Pe muzica lui Mozart.
Știi care e aceea. Recviemul.
Are savoarea pământului din cimitir.
Miroase a flori arse.
Se simte ca violența.
Ce mai faceți, domnule profesor?
Am avut o zi proastă.
- O, vreți ceva de băut? - Mulțumesc.
Ce? Deci, s-a simțit jignit?
A fost afectat.
Îți mai place de el?
E un prefăcut.
Știi, cel puțin ceea ce
vezi la Boris este ceea ce primești.
Știi, Jonathan Miller e ca...
E ca o imitație de crab.
și sushi de la benzinărie.
Nu ești îndrăgostită de el?
Ce s-a întâmplat?
Am avut o conversație foarte neplăcută
cu o elevă în legătură cu tema de la examenul semestrial.
A fost cu ea?
Acolita ta?
A redactat ceva
care să-l facă pe Henry Miller să pară Dr. Seuss.
Ei bine, ai lăsat o adolescentă să cocheteze cu opera lui Miller,
și ești surprins că e vulgară?
Trebuia să folosească structura lui literară,
nu subiectul lui.
O!
Care este tematica?
Un profesor de engleză și o elevă
care au o aventură ilicită finalizată cu tandrețuri
și dezvirginare. - O!
Exact aceste cuvinte.
Arată-mi chiar acum.
Nu...
Haideți. Spune-mi ce te-a șocat.
I-ai tras-o lui Fillmore?
Știi când sunt în faza luteală,
îți spun totul.
"Pentru Jonathan.
Cu dragoste, Cairo."
Iubito, e o scrisoare de dragoste.
Ea are o problemă.
Spune-mi cum te descrie ea.
- Poți citi chiar acolo. - Nu.
Spune-mi tu mie.
Pentru că știu că ți-o amintești cuvânt cu cuvânt.
Și vreau ca tu să faci lucrul acela.
Nu. Nu. Nu.
Spune-mi.
Ă...
- "Domnul Murphy... - O.
"...inteligent și neglijent de atrăgător...
"își ținea gândurile pentru el însuși, și ochii la jumătate de catarg."
Distrage-mi atenția.
Ce-ar avea doamna?
"S-ar putea presupune că înfățișarea lui somnoroasă.
"ar fi simptomul
"unei vagi plictiseli instituționale."
Dă-i mesaj lui Boris.
"Dar Alice o văzuse în principal
"pentru a ascunde șocul de indecență pe care el îl simțea
"când își așeza privirea pe trupurile tinere și
"necoapte ale elevelor sale.
Și nimeni nu a fost scutit de ale sale
reverii sălbatice.
Toate pizdele au fost create egale
și magnifice în mintea lui.
Sunt ele?
Sunt toate pizdele egale?
Sau sunt unele pizde...
Haide, ești... ești... ești beată.
Sunt indecentă.
Da, spune-i
că ești beată și îi trimiți mesaje.
În felul ăsta, își va imagina că ești beată,
și ce ai putea face la beție.
Serios?
Întreabă-l ce are de gând să facă.
O, avem companie.
- Ei ce? - Hei, serios.
Nu mai lăsa ușa asta descuiată.
Pentru siguranța ta, bine?
Bună!
GLuați-vă o cameră!
Ce faci, jucătorule?
- Jargon? Ieși afară. - La naiba.
Crezi că mă place?
Ei bine, vrei să te placă sau vrei să ți-o tragi?
Pentru că acestea sunt lucruri foarte diferite
pentru fetele care arată ca tine.
Le vreau pe ambele.
: Ce faci?
Ar trebui să-i spui că ești cu mine.
Și că facem ceea ce fac toate fetele
când sunt singure noaptea.
Cine este ea?
Nu spun.
: Și ce ar putea fi?
Măsurăm profunzimea sexualității noastre
în limitele sigure ale prieteniei noastre.
De ce ești așa de rău?
- La naiba. - Pot eu să mă abțin
dacă fiecare fată cu care te-ai întâlnit vreodată
deținea o pereche de tocuri Lucite de 10 centimetri
și se numea după un personaj
din "Clubul guvernantelor?"
- Nu, nu pot. - Nu. Nu poți.
Dar știi ceva? Viața ta, alegerea ta.
Da, ești o snoabă.
Amândoi știm că Kristy a fost grozavă.
El nu a spus nimic?
: Du-te la culcare.
Ei bine, a spus: "Du-te la culcare".
Deci...
Dă-ți jos cămașa.
Ce?
- De ce? - Ne vom săruta.
Pentru el, nu pentru tine.
Ei bine, pentru mine poate fi un pic.
Cum ți se pare asta?
Da, bine.
E rândul tău.
Poftim.
Să fii un pic mai aproape când fac poza asta.
Nu așa. Ce, ești un nenorocit de ceas olandez?
Am vrut să spun așa.
Apropie-te.
Gata?
♪ Whisper sweet nothings ♪
♪ Tell me everything that's wrong ♪
Trimite-o.
♪ În timp ce eu te conduc spre sfârșitul tău Ascultă cel mai dulce cântec ♪
♪ Ascultă cel mai dulce cântec Cel mai dulce cântec, hei ♪
Ai de gând să-i trimiți un mesaj domnului Miller?
"Toate războaiele se bazează pe înșelăciune."
Alo?
"Mută-ți inamicul, dar nu te lăsa mișcat de el."
Director adjunct Joyce Manor
♪ Te conduc înăuntru, Te trag în jos ♪
♪ Toată greutatea ta A fost ridicată. ♪
Te conduc înăuntru, Te trag în jos ♪
♪ Toată greutatea ta A fost ridicată. ♪
Ești chemat în biroul directorului.
Ai deja un titlu?
Așteptări mai mici ale unei iubiri mai mari.
Adică, nu știu.
Bună, Joyce.
Încă o bere?
Nu, ar trebui să plec.
- Ar trebui să plec de aici. - O, haide!
- Nu fi plictisitor. - Nu. Nu.
Am 45 de teste de termodinamică
de picat.
Și nici măcar nu am ajuns la fractali încă.
Afurisitul de tineret fără speranță al Americii.
Ei bine, tu ești cel care a vrut
să facă diferența, îți amintești?
Hei, proștii se grăbesc să intre.
- Unde e Jonathan? - La zeciuială.
Bine, spune-i că a trebuit să fug.
La revedere, puștoaico.
Pa.
Joyce a aflat povestea.
Ce?
Ei bine, avea un "Pentru Jonathan. Cu dragoste, Cairo..."
...scris în partea de sus, așa că, știi tu...
nu există nicio îndoială.
Și ar vrea să vorbească cu mine în mod oficial.
despre actele necesare.
Hârtii pentru ce?
Un proces-verbal despre incident.
Cred că ea a făcut-o.
Cine a făcut ce?
Cairo. Cairo a predat-o.
E o povestire scurtă, Jonathan.
Nu este Manifestul Comunist.
Da. Știu.
Dar, da, dar, este...
Este vorba de implicații.
Dacă ea îi poate convinge
că s-a întâmplat ceva între noi, atunci, ei bine...
Ei bine, aș putea să-mi pierd slujba.
Asta nu e tot ce ai putea pierde.
S-a întâmplat ceva între voi?
Nimic neinvitat.
Adolescentele sunt periculoase, Jonathan.
Sunt pline de violență emoțională
și calomnie.
Sper că știi ce faci.
Ați văzut-o pe Cairo?
- Nu. - Nu am văzut-o.
Și m-am gândit că...
- poate ați văzut-o. - Nu am făcut-o. Nu.
- Nu-i trimiteți mesaje? - Ea ți-a spus că da?
Ei bine, știi tu...
Cairo spune totul...
Și nimic.
Nu înțeleg ce se întâmplă.
Chiar așa, Winnie?
Cum a început? În propriile tale cuvinte.
Ne-am recunoscut unul pe celălalt.
Este excepțional de talentată.
Ea este unică în acest domeniu în această școală.
Ați dat dovadă de favoritism?
- Ați oferit un mentorat special? - Bineînțeles că da.
A fost încântat să-mi dea
tema pentru examenul semestrial în avans.
Și ce procentaj din nota finală reprezintă examenul semestrial?
Este de 25%.
Suficient cât să-mi distrugă media generală.
Știi că Henry Miller
pentru studiul în școlile publice, nu-i așa?
E mai bună decât programa școlară, Joyce.
Știi asta.
Am vrut să o ajut să iasă în evidență.
Cred că a fost impresionat că știam cine este.
I-ai citit opera?
HCât de des ați fost împreună
în afara clasei?
Ne vedeam înainte de școală,
în clasă, bineînțeles, și uneori după.
Și ce făceați?
Vorbeam despre literatură
și despre lucruri care ne interesau.
Uneori împărțeam o țigară.
S-a întâmplat să fumăm în același loc odată.
Și asta, ei bine, asta...
Așa a început totul, cred.
Nu...
Adică așa am început să fumăm împreună.
Socializați împreună?
Categoric nu.
Am fost împreună la o lectură de poezie.
V-ați considera prieteni?
Fără îndoială.
Suntem la fel de apropiați,
atât cât se cuvine pentru un elev și un profesor.
Ați fost vreodată singuri împreună
în afara școlii?
Doar de câteva ori.
Da, într-un fel.
Am plecat din greșeală cu telefonul ei.
din sala de clasă și i l-am înapoiat,
înainte ca eu și soția mea să plecăm într-o călătorie de afaceri
la Nashville.
De fapt, nu am mers,
dar, știi, aveam de gând să mergem.
A venit la mine acasă.
Ați fost singuri?
Da.
Părinții mei erau plecați din oraș.
Ce s-a întâmplat?
De ce? A spus că s-a întâmplat ceva?
Nimic care să nu fi părut în regulă la momentul respectiv.
I-am returnat telefonul.
Ai intrat în casă?
Nu am atins-o, bine?
Când a trimis povestea,
i-am spus că nu este potrivită pentru școală.
Am impresia că nu mai am nimic de spus,
pentru a-mi apăra poziția aici.
Pentru că nu există.
Jonathan...
Ești îndrăgostit de ea?
La naiba cu Atotputernicul. Ești îndrăgostit?
Nu e vorba de sentimentele mele.
Este vorba de ceea ce sugerează ea.
Și știi că aș putea fi crucificat pentru asta...
- O, să mă ia naiba. - ...în timp ce tu stai acolo...
glisând prin poze
- cu elevi dezbrăcați. - O, e atât de deștept, oameni buni.
De aceea am șters-o.
Ai șters-o.
- O, bine. - Nu. Nu.
Ei bine, imediat ce ștergi ceva,
desigur, înseamnă că este într-adevăr șters, nu?
- Haideți. Iisuse. - O, tremur
în cizmele mele nenorocite.
Știi care e diferența dintre noi doi?
Nu poți identifica linia.
Deci, o treci.
Da.
De aceea stai aici speriat,
defensiv.
Tu ești adultul. Dă dovadă de responsabilitate.
Nu poți fi serios.
- Ca tine? - Da.
Știu unde este limita, Jonathan.
Eu nu o depășesc.
Vezi tu, să cunoști limita înseamnă să cunoști riscul.
Încerci să mă transformi în victimă colaterală.
Tu nu știi... O, Doamne,
crezi că ești paguba mea colaterală?
- În regulă, omule. Doar du-te, omule. - Bine. În regulă. Nu, nu.
- Da, în regulă. O voi face. - În regulă, da.
- Mișto, frate. - Mulțumesc pentru ajutor.
Apreciez asta.
Am fost suspendat.
I-ai tras-o?
Nu.
Atunci ce s-a întâmplat?
Ea m-a impresionat. Am favorizat-o.
Ea a predat povestea,
pe care, evident, nu am putut să o accept.
Sentimentele ei au fost rănite și a ripostat.
Așa am înțeles eu.
Deci ai flirtat cu ea,
- și apoi, ai respins-o. - Nu,
- nu a fost un flirt. - Ce a fost atunci?
A fost afecțiune!
Ei bine, ești atras de ea?
Îți spun eu.
Este vorba despre o fată care te-a flatat,
care a citit mica ta carte,
și inevitabila ta capitulare în fața adulației.
Ai căzut în capcană.
În sfârșit. În sfârșit!
Cineva a aruncat o a doua privire asupra scurtelor tale povestiri reductive.
Și nu te poți abține să nu ți se scoale din cauza asta
pentru că, ce, acum brusc
simți că valorezi ceva, nu-i așa?
Da!
Ea m-a făcut să mă simt că valorez ceva.
Ce îți spune asta?
A fost lingușirea ei cea care te-a excitat?
Sau a fost mirosul de spirit adolescentin?
- Să te ia naiba. - O, ești invitatul meu.
Oprește-te.
- Ai făcut-o? - Nu, nu i-am tras-o.
De ce arăți atât de vinovat?
Nu am făcut nimic greșit.
Oare nu ai făcut?
Doamne, sunt în iad.
Ei bine, fă-te confortabil.
De ce ești atât de aspră?
Tu ai vrut-o.
Îți pot citi totul pe față.
Cum poți să vezi ceva în starea asta,
alcoolică nenorocită?
E singurul lucru care te face suportabil, iubitule.
Ești o târfă.
Și tu ești un mincinos.
Mincinosule!
Tu ești băiatul de afiș al mediocrității,
fluturându-ți steagul virtuții imaculate
ca un erou american de rând.
Dar, Jon, dragă...
tu ești răufăcătorul.
Dar tu nici măcar nu poți vedea asta, nu-i așa?
Nu-ți faci deloc griji pentru mine?
De ce mi-aș putea face griji
în afară de a muri de plictiseală nevoită fiind
să-ți ascult invențiile tale conflictuale?
Tu...
ești...
josnică.
De ce nu scrii despre asta?
Spune-o, Winnie.
Ce faci?
Îmi termin eseul de admitere.
Asta e tot?
Ei bine, eu fumez o țigară,
dacă vrei să fii foarte precisă.
Ce-i faci domnului Miller?
Voi depune mărturie împotriva lui în fața consiliului școlar.
- De ce? - M-a subestimat.
L-am supraestimat.
Ești bine?
Sunt inspirată.
- Asta nu e amuzant. - Ba da, este.
Un pic.
- Te rog nu face asta. - De ce?
O să-i distrugi viața.
Și pentru ce?
Pentru a răzbuna respingerea ta?
Pentru a-l pedepsi?
Pentru că nu a vrut să ți-o tragă?
A vrut să mi-o tragă, Winnie.
Da.
Dar nu și-a părăsit soția pentru tine.
Voi depune mărturie împotriva ta.
Nu, nu o vei face.
Poftim?
O să le arăt dovezile pe care le am împotriva ta și a lui Boris.
Și nu numai că credibilitatea ta va fi făcută praf,
dar îl vei incrimina și pe el.
Doi profesori își pot pierde locul de muncă.
Hei, poate putem face echipă dublă.
M-ai jucat.
Ai știut ce facem.
Nu asta am intenționat.
Nu-i așa, totuși?
Nu cumva am jucat exact cum ți-ai imaginat?
Ăsta nu e un joc, Cairo.
Ai dreptate.
Aceasta este, până în prezent,
cea mai mare realizare a mea.
În cele din urmă,
în cele din urmă, am înțeles
naivitatea noastră reciprocă, încrederea mea, aroganța lui...
ne-a expus la capriciile societății
și ne-a făcut să fim învinși,
brusc singuri în tabere separate.
Ce se va întâmpla cu noi?
Se va socoti el însuși un participant involuntar?
Alungat pe nedrept și cerșetor?
Fără slujbă,
fără soție,
fără iertare,
sau va avea curajul de a-și accepta complicitatea.
într-un mod care să aibă sens?
Într-un mod care îl schimbă,"
așa cum m-a schimbat pe mine?
Răspunsul îmi scapă.
Am vrut să experimentez ceva ce nu înțelegeam.
Am ajuns la ea
și am fost făcută de râs"
de propriile mele noțiuni copilărești de dragoste.
Dar unde a fost greșeala mea?
A fost în a ajunge sau în a vrea?
Asta înseamnă să fii adult?
Același dor rafinat al adolescenței,
dar cu o povară de responsabilitate constantă?
Nu există nicio scuză pentru alegerile tale
căci ele sunt numai ale tale.
Nu pot spune dacă sunt sau nu
sunt recunoscătoare pentru această experiență,
pentru cunoaștere.
Fericirea tinereții
mi-a fost smulsă ca o piele.
Și expusă așa cum sunt,
rănită și dezvăluită cum sunt eu.
Pot simți cum mă transformă în ceva nou.
Eroină.
Răufăcătoare.
Bună! Scriitoare.
Crescută... din ruinele umane
ale iubirii unui nebun.
Ați vizionat filmul Preferata lui Miller
Traducător: Eris