Subtitles by sub.Trader subscene.com
INSPIRERAD AV VERKLIGA HÄNDELSER...
I medeltal lever en människa 27 375 dagar.
Det är allt, om vi har tur.
27 375.
I början tyckte jag inte att det var så värst länge.
Men hur många dagar minns vi, egentligen, på allvar?
De flesta av våra dagar passerar obemärkta, omärkta.
Vi minns ju bara de dagar då nåt hände som kändes.
Nånting vackert eller nåt sorgligt.
De flesta dagarna försvinner i dimma.
Som så många av mina.
De försvann i rutiner, i skolan eller både och.
Jag märkte inte att mitt liv var en serie glömda dagar.
-Usch. -Ja.
Allt sparades till sen.
Du tjänade pengarna, raring.
Lev spontant, fast senare.
-Hör du! -Resa, senare.
Amanda!
Hitta kärleken, senare.
Ursäkta!
Men allt kan förändras på en dag.
Dödar du mina vänner, slår jag ihjäl dig.
Det som saknas...
...blir så tydligt.
Det här stället har tre stjärnor på Yelp-listan.
Jaså?
En drink bara, sen går vi och äter.
-Jag lovar. -Jag måste kissa.
Jag tar ett bord.
-Beställ öl. -Han gör det!
Nej.
Hur hamnade vi på en sportbar idag?
Förlåt. Jag fattar att du får PTSS från din tid på Ruck's.
Sluta.
Du var världens bästa urusla bartender jag nånsin sett.
Jösses, det är alltid kö!
-Jag vet. -Vart man än går.
Mums.
Jag vill utbringa en skål
för den vackra, lysande
omåttligt begåvade, nyss befordrade Amanda.
-Skål. -Tack, tack.
Och för att hon fått en assistent.
Så där ja!
På väg in!
Hur mår ni, mina damer?
Ni ser allt lite ensamma ut. Jag håller er sällskap.
Vi är tre stycken.
Jag heter Dave, det här är Kyle. Sol.
Ursäkta...
De är ensamma. Jag är mest generad.
Generad, för dig eller dem?
För dem, just nu.
Och mig själv, snart.
Okej. Vi börjar om.
Vi ville bara säga hej. Hej.
-Hej. -Hej.
Nu ska jag berätta nåt som förändrar era liv.
-Jag... -Nej då, vi ska gå.
-Det måste ni inte. -Ni måste inte...
Ni vill nog höra på. Jo, lyssna nu till...
Nej, nej... Nu måste vi höra berättelsen.
Jag ska berätta för er
om hur jag nästan blev av med en lilltå.
-Vänta. -Okej, jag avstår.
Jag ska ge er drinkar och bespara mig genansen.
-Jag kommer med. -Nej, det gör du inte.
Du stannar här, för vi ska berätta tillsammans.
-Jaha. -Okej.
Jag sitter bakpå mopeden. Killen här kör den.
Plötsligt hoppar en ekorre fram.
Då kör mopeden emot en trottoarkant
och min tå bryts bakåt, liksom.
Vet ni vad? Jag går och hjälper till med drinkarna.
Spännande story!
Var det du som...
Särskilt om man tänker fälla dem. De får ju inte komma underifrån...
Vem hejar ni på: Kalhygget utan Hals eller Fetarmen med Fågelben?
Kalhygget, han förlorar.
-En margarita från Dave till? -Ja tack.
Ta två.
Din kompis berättelse...
Just det, jag...
Ber om ursäkt för det. Han tror att det är bra raggningsreplik.
Egentligen ingen dum idé, om man tänker efter.
Det kan ju gå bra.
Hur så?
Jo, 99 av 100 tjejer avskyr storyn.
Eller hur? Jag avskyr den.
Men om han hittar den där enda,
den tjejen som går igång på en ond tå-berättelse är hon golvad.
De blir syskonsjälar.
Om man tror på ödet och att man kan träffa den rätta
då är det värt risken.
Han har rätta takter.
...hoppade av sopbilen.
Jag tror ändå inte på det.
Kanske.
Okej, den där blicken
är bara sekunder från att bli riktigt läskig.
-Okej. -Du borde nog blinka eller se åt vänster.
-Gör nåt annat med ögonen. -Förlåt.
Jag skyller på margaritan. Jag brukar vara rolig och charmig.
Det är ingen ursäkt.
James Bond är packad dygnet runt, och ändå rolig och charmig.
-Okej, nu ska du få nåt roligt. -Jaha? Säg nåt roligt.
-Ja, fram med det nu. -Jaha?
Okej, då.
När jag ser dig i... Oj, det var...
Borde det hända nånting nu? Nu blev jag förvirrad.
Okej, Vi pausar. Jag försöker med charmig istället.
Okej, jag är...
Nu ska jag ge dig lite charm, okej? Här kommer charmen.
-Nej, det blev värre. -Fick du...
-Det blev riktigt... usch. -Illa, det går inte...
Stopp nu. Lägg av. Radera.
Jag lägger av.
Jag har slagit mitt eget rekord.
Underligt, för du är cirka 15 minuter sen.
Nä, lördagsmorgnar har man en akademisk kvart på 20 minuter.
Så, rent tekniskt sett är jag för tidig.
-Är du beredd? -Kom, vi sticker.
Jag kanske svettas lite margaritas efter gårdagen, men...
-Äckligt. -Förlåt.
Vad sysslar du med nu igen?
-Jag håller på med digital marknadsföring. -Som betyder?
Vi målsöker våra kunder baserat på deras GPS.
Jobbar med impulsköp.
Du då?
Jag jobbar på min skuldbörda. D.v.s. tar examen i psykologi.
Tänker du bli terapeut?
Vet inte, kanske det.
Folk gillar att prata med mig, och jag ger dem goda råd.
Så, ja.
-Kramp. -Går det bra?
Jag fick kramp.
Lyft upp en arm.
-Varför då? -Det hjälper, tro mig.
Okej.
Jag har ljugit för dig.
Jag hatar att springa.
Jag är en urusel joggare.
Det var en idiotisk idé för en första dejt.
Är det här en dejt?
Nej.
Okej, vi har lite kvar. Men, vad gör du?
Jag har förtjänat en sån här.
-Nej, nej, inte med mig, inte. -Vadå?
-Jag har nåt bättre. Kom. -Nej, kom nu.
-Sista biten. -Det är så långt.
Har du rätt i.
-Vänta, det finns varmkorv här. -Det finns varmkorv.
Du tog mig från ett stånd med varmkorv till ett annat varmkorvstånd.
En utsökt avslutningsreplik, va? Jag älskar stället.
Hör du!
-Sol! Läget? -Hej!
-Vad händer, grabben? -Jag kommer strax.
Läget, grabben?
-Hur mår du? -Bra.
-Vad har du för gott åt oss? -Jag har friterade zucchini.
Peter, det här är Jenn.
-Hejsan. -Hej.
Hon ville ha varmkorv till frukost.
-Nej, till brunch. -Okej.
Brunch handlar inte om maten så mycket som om att dricka alkohol.
Just det.
Om jag inte joggade,
skulle jag absolut gå till min kusin Gigi.
Peppar och salt.
Där har de en fantastisk Moscow Mule. Jätteläcker.
Nå, vad tycker du?
Riktigt gott.
Fast det saknas nåt.
Ja.
En gnutta gräddfil och dill. Och så en aning honung.
-Det vore gott. -Ja.
Du måste upp på matvagnen igen, kompis.
-Är du kock? -Nej, jag är ingen kock.
Han är bäst. Och jag behöver honom här igen.
-Sluta nu. -Jag måste få dig tillbaka hit.
Jag hjälpte till på helgerna ibland, bara.
"Hjälpte till."
Vill du smaka?
Gör det!
-Nej. Den blicken. -Förlåt.
Jag är nog inte nån zucchini-människa.
Jag har nåt som ni kommer att gilla, ni ska få lite vatten till.
-Tack. -Tack ska du ha.
Alla försäljare kommer härifrån.
Tänk att jag aldrig varit här.
De här är fina.
Jösses, vilka färger!
-Ja, jättevackert. -Tack så mycket.
Tack.
-Hej. -Hej.
-De här är jättevackra. -Tack.
Rosa.
Jag älskar lavendel.
Tack.
Kan du den här låten?
Så
Sally väntar inte
Hon vet att det är för sent
Och så går hon förb...
Är förbi eller före bi...
Jag älskar den här låten.
Laga mat åt mig.
Hemskt gärna.
När då?
Nu.
Eller aldrig.
Okej, hjälper du till?
Ja.
Jag ska få dig att älska zucchini.
Vi får väl se.
-Okej. -Okej, vad tycker du om det här?
Dillkrispiga sting-zucchini.
Dillkrispiga sting... det gillar jag.
Vem använder så här mycket dill? I världen?
I livet, nånsin?
Då så. Sista steget är...
Lustigt...
Okej. Vad gillar du för nåt, då?
Att klättra på klippor.
Klara, färdiga, gå!
Hör du!
Välkommen till Abnorm psykologi och kognitivt beteende.
Åh nej, jag trodde bara det skulle duggregna lite.
Okej.
Herregud!
Ingen fara, jag hjälper dig.
Överraskning!
Tack!
Hur mycket är klockan?
Nej.
Tio...
...på förmiddagen.
Eller kvällen, jag vet inte.
Steph, jag kommer om två röda, okej? Strax tillbaka.
Okej.
Det där äter jag.
Kom igen, Eric.
Gör du det åt Jenn?
Ja, jag plockar bara lite idéer.
Hennes mamma kommer nästa vecka, och jag vill göra ett gott första intryck.
Hennes mamma. Det är stort.
Dessutom vill Yasmin ha en affärsplan presenterad av dig vid lunch.
Nej, i morgon, sa hon.
Det gjorde hon.
Det är tisdag idag.
Du har jobbat här i ett år snart
och blir fortfarande förvånad över hennes små infall.
Det älskar jag hos dig, verkligen.
-Lycka till. -Okej.
Han var på affärsresa. Vad skulle jag göra?
Okej.
-Han kanske ljög om det... -Öppna dörren, Jenn!
Du har fått nycklar för det här!
-Glömde dem. Måste kissa. -Ni är så gulliga ihop.
Jag svär, jag vill kräkas!
-Okej, vi ses sen. -Hej då, Amanda.
-Jag har allt du bad om. -Hur mår du?
-Hur har din dag varit? -Lite hit och dit.
-Hur gick plugget? -Ett tredje paket såna här.
Det har jag.
Jösses.
Vadå lite hit och lite dit?
Det är inget.
Jag har sökt efter folk till och från deras jobb
och så några timmar till med andra avdelningars jobb
för Yasmin vill inte anställa några fler, men det är okej.
Så tråkigt.
Det är inte klokt hur jag tillbringar mina dagar.
Sol, jag sa ju att min kusin Gigi behöver folk på sin krog.
-Jenn, det är helt okej. -Sluta jobba där!
Du har pratat om det i månader. Nu eller aldrig, va?
Om du inte tänker sluta
kan du väl försöka jobba lite på helgerna, lära känna köket, liksom.
Folk går på skolor för att bli kockar.
Inte alla.
Allt du lagar blir fantastiskt.
Och det säger den som äter Ding Dongs till middag?
Jag är inte nån elitist som du. Jag äter som folket.
Jag vill bara vara praktisk, vet du.
Jag har inte råd att sluta.
Jag har tänkt igenom det, många gånger. Jag kan helt enkelt inte.
Jag måste börja spara, tänka på framtiden och...
Och så tänker jag på oss...
Flytta in hos mig.
Det drar ju ner kostnaderna.
Du vet att jag nästan inte klarar hyran här...
Då skulle du kanske ha råd att sluta på jobbet.
Jag sparkar ut dig om du är hemsk att leva med
och det märker jag fort.
Regler.
Garderober delas 80-20. Till min fördel.
-Bra. -Okej.
Du lagar mat ett minimum av...
...fem...
-Tre. Okej, tre. -Okej, tre.
Tre gånger i veckan. Det verkar rimligt.
Okej, bara om du smakar på allt minst en gång.
Rimligt.
Allvarligt nu.
Du tar ansvar när det krävs.
Misstag kan jag leva med, men inte ånger.
Överenskommet.
Men jag får lov att hämta min soffa.
Men min futon?
Den måste ut.
Bra.
Så småningom skaffar vi en hund.
Ingen som bjäbbar och hårar.
Inget bjäbb och inget hår.
Sex före middag.
Efter middag vill jag bara ha TV.
Var det ett ja?
Dave. Vi gör det på tre.
-Nu så. Ett. -Klart?
-Ja. Två. -Använd benen.
Och så... tre.
Ja.
Kan du sakta ner lite? Jag har lite baksmälla.
-Min fot? Bra. -Ja, det går bra.
-Kliv inte av. -Försiktigt!
Varför ligger det tyngder i soffan?
Vi är ju redan halvvägs.
-Jag har inte lagt dem där. -Vi kan inte ta bort dem nu.
Okej. Okej. Bra.
Tror du att den här får plats i hissen?
Ja, jag har mätt det, fyra gånger.
Okej, då kör vi.
Vi ska flytta in den. Dave, vad gör du?
Vi tar väl en paus, tror jag.
Ni jobbar hårt, va?
Jag har just satt dem på mig. Inte...
-Aj! -Vi har jobbat här hela tiden.
"Usch i dyschan!"
Hur många kartonger till har du?
Inte så många, 20 kanske.
Jag tror inte vi får plats med mer.
-Vi måste skaffa oss ett förrådsutrymme. -Va?
Det behövs inte. Vi får plats med det här.
Varenda låda är märkt med "köket".
-Det ser mycket ut, men det är det inte. -Vi har ju redan en TV.
-Inte i sovrummet. -Just det.
Okej.
-Jag vill ha den. -Jag tar den.
Vi kan skaffa matchande tröjor.
Kan du ge mig de där?
Granatäppelkärnor på köttbullar?
Ja.
Här.
Det är så gott.
Allvarligt, det...
Det smakar som små köttbullar från små, små köttbullsträd.
Sol, Gigi skulle älska dem.
Men...de är jobbet.
-Är det så viktigt? -Jag måste svara.
-Ja, det är... -Jobb är viktigt.
Jag vill inte att...
Jag gillar att du har den på vibration.
-Hej. -Hej.
Är du min tandborsttvilling?
Min tandborsttvilling
Vi borstar upp och ner
Och överallt
Och runt omkring
Mår du bra?
Jag har sträckt en muskel.
Sol, klockan är tio. Ät nåt.
Här.
Jag trodde du skulle värma pizzan.
Nej inte ikväll. Vi äter den kall idag.
Jag vet, förlåt. Jag måste skicka det här idag.
Förlåt.
Du har jobbat så sent en tid.
Jobba på, du. Pizza duger fint.
Jag vet ett annat sätt att värma pizza.
Smakar ännu bättre.
Jag skojar bara. Vad gör du?
Okej, jag smakar.
Kan du föreslå nåt?
-Testa tjejrock-avdelningen. -Okej.
Fortsätt, bara.
-Just det, där. -Ja.
-Pat Benatar? -Ja.
Hon är bra, jämt. Jag minns när hon var i vår bargrupp.
"Hit me with your best shot" drog jämt fulla hus.
Jaja, du har rätt.
Kan jag få mandelmjölk till?
-Tack. -Varsågod.
Hur går det för er?
Jodå, vi är okej.
Men Sol är så överhopad med jobb.
Jag lovar, han hatar sitt jobb.
Han vill inte laga mat längre, så stressad är han.
Ni kan väl planera nånting?
Typ, nån sorts fest?
Så att han börjar laga mat igen.
-Thanksgiving! -Hos er?
Hör du, Sol!
Nu får du damma av förklädet!
-Som i break-dance? -Det tror jag inte på.
-Jag hade en grupp. -Nej.
-Vadå? -Jag hade en hel grej på på gång.
Mums.
-Är du klar snart? -Det kommer...
För nu är det på väg att bli allvar.
-Vad är det som händer? -Jo, det blir snart...
-Nej! -Kyle!
-Städning vid bord... -Det var inte jag!
-Mamma? Hjälp, hjälp... -Nu ska du gå.
-Ge mig salt, vinäger... -Jag fixar det.
...och diskmedel.
-Och inget mer rödvin åt Kyle. -Salt.
Det är din grabb.
-Förlåt, jag har fullt upp. -Mina, hej, det är okej.
-Var så god. -Kom in, bara.
Åt dig, och åt dig.
-Du var inspirationen. -Mina.
-Den är jättefin, tack så mycket. -Tack.
-Tack för att jag fick komma. -Kom in, häng av dig.
Raring.
Mina, Dave. Dave, Mina.
-Hej. -Hon är konstnär.
-Får jag krama dig? -Visst får du det.
Hej, kul att ses.
-Kolla vilken tavla Mina har gett oss. -Älskar den! Jättefin!
-Här kommer maten. Dela med er. -Tack.
Det doftar fantastiskt.
Okej.
Skål.
Soffan saknar visst några fjädrar.
Förolämpa inte soffan, va? Jag och soffan är goda vänner.
Jag har sovit så många gånger på den, när jag var mellan... platser.
Mellan flickvänner, menar du.
Är soffan ditt längsta förhållande?
-Usch. -Förlåt.
Jag fattar, jag gillar soffan.
Det syns, du är ju soffan!
-Vad är det i fyllningen? -Hej, Gigi.
Klibbigt ris, shiitake, stark korv och kokos.
Ge mig lite.
Du är ju bara en skalle, som Zordon.
Vi har så kul.
-Försiktigt, bränn dig inte. -Okej.
Nu har du ställt till det.
Jösses, szechuan-korv?
Nu har du faktiskt ställt till det. Ge mig lite till.
-Jenn, din kille. -Eller hur, va?
Lägg av.
Det här vill jag servera på min krog.
-Jaså? -Min kock behöver lite inspiration.
Du måste jobba åt mig, Sol. Vad har du mera här?
Miso-morötter, sen har jag lite vitlöks-bok choy.
Det är ju underbart.
-Snyggt upplagt. -Jag tar en del.
Majsbröd?
Lasta på bara.
-Du vill ha alltihop. -Jag vill ha allt.
Nej, nej, Kökschefen. Bordets chef.
Jag vill inte ha nån mellanchef här.
-Jag väntar på värden. -Jag tar allihop.
-Bra där. -Jag också.
-Det ser fantastiskt ut, va? -Tack.
Morötterna skulle gör min farsa så sur.
Varför då?
För han skulle ha stått hela dagen
och kämpat i köket med en Thanksgiving-middag
och sen skulle Sol komma dit med sina morötter, och det blev kvällens clou.
Det är därför du bara får laga desserten.
Sol, Jenn, jag vill bara tacka er.
Om jag inte blivit hitbjuden ikväll
hade jag suttit hemma med nåt fruset färdiglagat.
Var så god, det var så lite.
Vänta lite nu.
Sol och jag ville...
...tacka er alla så mycket för att ni kom ikväll.
Nu känns vårt hem äntligen som ett hem.
Nya vänner, nya dofter
nya fläckar på mattan...
Inga fläckar!
Tack vare mamma, inga fläckar alls.
Det är lugnt, jag kan.
Här har vi den, jag kan.
-Gick det bra? -Jösses, gick det bra?
Det är okej.
Vi klarar oss, det där var kul.
-Gick det en flisa ur en tand? -Tack.
-Vad har hänt? -Dessutom har jag sagt upp mig.
-Förlåt. -Nej, det är lugnt.
Du tar vår säng, och inga "men..."
-Jag säger inget. -Jag ställer i ordning.
Hör ni...
-Hej! -Hej, hör ni!
Amanda, Kyle, kom.
Jag tror vi har den tredelade...
Vi träffas på...
Band på tre bekräftat i morse.
Allt under kontroll
Hej!
-Vadå? -Ingenting.
Allt är under kontroll. Middagen blev superlyckad.
Man kan dressera kråkor och skator
till, kanske inte husdjur, men så att de kommer fram till dig.
-Nu vill jag att allt det här... -Jag älskar din hjärna när den jobbar.
Jösses, du är så korkad. Men det här är allvarligt.
-Glid innanför ditt ögas glans -Vad gör du?
-Därinne finner du balans -Sol
-Folk kan ju höra dig. -En bättre plats att leka på
Vad gör du? Lägg av!
Här har du aldrig varit
Allt du nånsin sett
Förbleknar så smått
Vi startar en revolution i min bädd
För du har sagt att min hjärna har nog av sig själv
-Kliv ut -Nej men, vänta?
Sommar'n står i blom
Stå intill vår braskamin
Se inte ut så där
För du kan aldrig bränna ner mitt hjärta
Herregud!
Sally väntar inte mer
För henne är det för sent Och hon går förbi
Hennes själ glider bort
Se dig inte om i vrede
Jag hörde när du sa
Min gubbe!
-Jisses. -Ja, just det.
Jenn,
nu ska jag försöka vara både charmig och rolig, okej?
Jag visste inte hur mycket jag kunde älska, förrän du kom.
Och det blir bara värre för var dag.
-Att vakna intill dig gör mig så lycklig. -Vackert.
-Det känns så... -Men...
Det är större än lycka.
Du får mig att tro att jag klarar allt!
Vi kan klara allt!
Och jag vill pröva allt!
Okej.
Herregud!
Jösses!
Jag har aldrig önskat så här mycket...
...att du blir min hustru.
Herregud.
Nu eller aldrig.
Ja.
Ja! Ja! Ja!
-Den passar! -Ja!
Ja, ja!
Hej.
En applåd!
-Det var helt otroligt. -Ja.
Medaljonger?
Här borta.
Finns det garnering här?
Inte ilIa för en första vecka!
Var är min lövbiff?
-Beställning på plats! -Bord nio.
-Bra. -Är den medium rare?
Var är min filé? Var är min lax?
-Ja, chefen. -Väntar på karamelliserad lök.
-Nåt är fel. -Är du okej, Sol?
Sol?
Sol!
Röntgenpersonal till Ortoped 7. Röntgenpersonal till...
Vill du ha kaffe?
Ska jag åka hem till dig och hämta lite kläder?
Nej då, jag klarar mig.
Hej!
-Hej. -Vad sa de?
Blödande magsår, det är inte så farligt.
Megan, på dig lät det allvarligt.
De kom hit med ambulans.
När de var framme mådde han redan bättre.
Okej.
Var är Dave?
Ute på dejt.
Här har jag inte varit sen pappa dog.
Han får nog bara nån medicin och sen åka hem.
Du behöver inte stanna.
Jag...
Jag mår fint.
Det är ett tillstånd med kronisk värk på vänster eller höger sidan av buken.
-Symtomen är också myrkryp i benen... -Megs.
-...sömn... -Sluta googla.
Jennifer Carter?
Hej.
Får jag prata lite med dig?
Ja visst.
Ser du? Tur!
De säger allihop att jag är en kille med tur.
För det finns bara en!
Ja.
En liten ynklig tumör på min lever som ska bort.
-Den måste ut härifrån. -Ut härifrån!
Jag blir bra igen.
Oroa dig inte.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Fem minuter till.
Vi får dina provsvar idag. Kom, vi måste dra.
Om vi får negativa besked...
...skaffar vi oss en hund.
Säg inte så. Vi får goda besked.
God morgon, Sol.
Hej.
-Jenn. -Hejsan!
Allt ser bra ut.
Dina blodprover är okej.
Levern växer till som den ska.
-Jenn. -Förlåt.
Vi gör en uppföljning om sex veckor, men ni kan fortsätta leva som vanligt.
Och ni kan planera vidare för ert bröllop.
Jag tar fram vinet ur kylen.
-Ja. -Jösses, så fantastiskt!
En sån lättnad.
Just här.
Du var mig en baddare Med en lång historia
Av att krossa små hjärtan Typ, som mitt
Nu ska vi se hur du gör det
Upp med tassarna nu
Ge mig det bästa du har
Jag vet inte vad det här är, en lyckodans.
Ja!
Eld i berget!
G.T. är med.
-Tre minuter bara, kocken. -Är citronrelishen klar?
Du är två minuter försenad, Chau.
Ja, jag tar igen det.
Man kunde tro att du ville komma tidigt.
Din rätt står på tavlan.
Grattis.
DAGENS SPECIAL SAVORY FRENCH TOAST
MED FÖRLORAT ÄGG OCH PROSCIUTTO!!!
Är allt okej här? Bra.
Hur går det? Vill ni ha nåt mer?
-Ja, kan vi få lite stark sås? -Kommer.
Okej, här är en French Toast Special, Gigis omelett.
Och här är ännu ett revben. Och snabba på lite.
Hur går det med den, Chau?
-Här är den. -Åh, det där blev populärt.
Den läggs till menyn permanent.
Hur mår du? God energi?
Jo då, det är bra.
Hur kan folk leva utan lever?
Det gör de inte. Alltså, jag gör det inte.
De tog bara en tredjedel. Den växer tillbaka.
Gör den?
Ja, levern är som ett X-Men-organ.
Har du hört, Neil?
Du lagar mat med en verklig superhjälte.
Varsågod, köksmäster.
Okej, nya beställningar!
Sol, Jenn är här.
Gigi får förklara.
Du får nog användning för din fantasi
men efter bröllopet öppnar sig dörrarna och alla kommer ut.
-Sen tänds ljuset... -Okej.
-...överallt och det är blommor. -Glöm allt som är runt omkring.
-Städa upp allt det här. -Vi flyttar på allting.
Då verkar det mycket större.
-Ja. -Om vi öppnar där?
Allt är öppet så att det känns som ett stort rum.
Det blir fint.
-Det blir liksom perfekt, eller hur? -Ja.
Liksom...
Perfekt? Det är ju grus.
Man kan inte dansa på grus!
-Hej. -Schysst, alla är här.
Välkomna.
Jag trodde du skulle komma för en halvtimme sen...
Chauffören körde vilse.
Jaha. Okej.
Nix, ni kan inte få gifta er här.
Jag förstod att du inte skulle förstå, men vänta så får du se.
En DJ i hörnet som spelar cool musik, va?
-Här? Dansa precis här? -Vi dansar ju redan.
Kom igen.
Tänk inte på hur det ser ut, utan hur det känns.
Ja, som det känns.
-Vad ska du göra åt det? -Det här, tänker jag göra.
Nej! Sätt ner mig!
-Vi ska gifta oss. -Släng inte i mig!
-Han har en Jenn Chau... -Nej!
...som hamnar i vattnet!
Vad gör du?
Vänster, höger.
Vi behöver inte öva. Det är en tryckare.
-Jo, för att vi måste göra... -Vadå? Och så runt.
-Okej. -Ja.
Jag vet. Fast jag vill ha en tryckare.
Snälla?
Det är det enda jag vill ha på mitt bröllop.
Förutom att vi dansar på grus.
Vi kan äta på vilken pizzakrog som helst, och jag ler ändå.
Det är ingen dum idé.
Det är inte vad jag hade tänkt mig för idag.
Hur länge varar denna frivilliga tortyr?
Typ, 90 minuter eller så.
Nio-noll?
Jaha.
Kolla på de här lyktorna.
-Kolla, Jenn, åt vänster. -Vadå?
Förlåt, de byter ut Sols mediciner idag.
Han sa att skulle messa. Okej, visa mig, då.
Okej. En...
-Den är vacker. -Jag vet.
Bli inte för uppspelt bara. Vår budget räcker inte för lyktor.
-Vänta lite. -Jaha?
Herregud!
Titta på klänningen.
-Vadå? -Enkel och elegant, med V-ringning.
Nej, den kostar 10 000 dollar. Du rör till det för henne, Megs.
Okej, nu kör vi.
Okej, kör vi!
Gör vi?
Ett, och så ner.
Jag vill inte se några knän luta sig framåt, hör ni.
Jag vet. Du gillar den där.
Ta i ordentligt med era burpees. Idag ska nå upp till stjärnorna, va?
-Burpee? -Och upp ... och ner!
Vad tusan är det här?
Upp! Nå till himlen och så ner på marken!
-Kommer strax. -Kom igen! Allihop, på huk...
och upphopp.
Sträck och stretcha.
Ska vi inte göra så där mera?
MITT I TRÄNINGEN. LÄGET?
KOM HEM
Och studsa.
Han heter Otis.
Han är vår.
Varför har vi en hund?
Mendelson sa att aggressionsnivån är oroande.
Det absolut värsta scenariot är sex månader.
Han sa att vi kan få en helt ny undersökning.
Fyra månader med strålning
-ihop med kemoterapi, och sen... -Sol.
Men, hör du... Det finns ju alternativ.
Han tyckte att det här är bästa vägen att gå.
Hör du.
Jag klarar det här.
Det gör jag.
-Okej. -Okej.
Det samlar sig på nåt sätt... jag vet inte.
Jag vet. Men han kan inte jobba mer, va?
Han vill ju. Så mycket som möjligt i alla fall.
Men faktiskt, han kan nog bara komma
två, tre gånger per vecka när de börjar med kemoterapin...
Okej.
Men bröllopet, då?
Ska ni ha det i alla fall?
Vi får skjuta på det.
Vi får dra ner på kostnader och på stress.
Han är klar i augusti.
Ja, men inget immunförsvar.
Jaha, vad kan vi göra?
Vad kan vi göra för dig, alltså?
Vet inte.
Ursäkta, trafiken.
-Hej, Hope. -Hejsan.
Var är Kyle?
Vet inte, han håller sig undan från Sol.
Han har det riktigt tufft nu,
om man tänker på allt han gått igenom.
Det handlar inte om honom.
Okej, så vad gör vi?
Jag tror att de vill ha ett riktigt fint bröllop.
Och vi ska ge dem det så snart som möjligt.
Alla är där och ser deras första dans ihop.
Vi ska ha god mat och champagne och se till att det blir speciellt för dem.
Det blir så fantastiskt.
Ja, helt fantastiskt.
Hur då?
Kom igen, kompis.
Dr Marcus till rum 329.
Är det okej?
-Ja, det är okej, tack. -Okej.
-Jag är nöjd. -Kom nu, Otis.
Han har fått för mycket korvtacos.
Hör hunden till huset?
Nej, det är vår hund.
Jag tänkte att de lägger det på min räkning eller så.
Du borde läsa nån bra bok. Det tar en ur allt det här.
Jag skulle vara på vårlov och läsa barmenyer nu.
Vårlov händer ju varje år.
En chans på fem att jag inte är med om nästa år.
Du kan vända på siffrorna.
Fyra chanser på fem att du är med.
Men ni två, då?
Har ni några planer efter allt det här?
Gifta oss så småningom och åka på smekmånad.
Till nåt tropiskt ställe.
Jag röstar på Bahamas.
Ja, med snyggaste Speedon och solkräm.
Definitivt inte.
Ingen solkräm för nån av er.
-Inga Speedos heller. -Okej.
Du ska få lite förströelse en gång till.
-Ser du det där? -Ser jag vadå? Inget hände ju.
-Inget hände! -Gjorde du? Lite grann...
De är här.
Hej, på er.
-Hej. -Hejsan.
-Hej. -Tjena.
Läget?
Ni har ju inte så gott om det
för alla mediciner och behandling och sånt,
men vi vill inte att ni ska vänta med att leva.
Några tyckte att vi skulle be om lov,
men ni kan faktiskt inte säga nej.
-Megan. -För det händer faktiskt redan.
-Hjulen har redan börjat rulla. -Vänta. Vadå? Vad händer?
Neil och Gigi tar hand om maten.
Chris har en kontakt för blommor och drinkar och sånt.
Men bröllop tar ju månader att planera.
Ert tar tre veckor.
Vi har räknat på det. 20 000 dollar borde räcka.
Och det tar vi hand om.
Först och främst måste vi be dem om lov.
HJÄLP JENN & SOL ATT FÅ ETT DRÖMBRÖLLOP
Vi har alla satsat 200 dollar.
-Bara för att få igång det. -Ja.
Jag mejlar alla på mitt kontor.
Jag mejlar hela min kundlista.
Vi har några idéer för penninginsamling...
Ja.
Vi är verkligen rörda, men det här är ju omöjligt.
Vi tigger ju pengar från vänner och helt okända personer.
Jag vet inte.
Hör ni!
Vi fixar det här.
Och ni förtjänar det.
Vad tycks?
Kör!
-Tack så mycket. -Tack.
Dela länken med alla! Dela länken, va?
Hör du?
Jag uppskattar det verkligen. Dela det på era sidor.
-Vad vill du ha? -Jag tar en chokladkaka.
Bara ta den. Tack så mycket, vi uppskattar det.
INSAMLING JENN & SOLS BRÖLLOP
Du ville ha friterad zucchini, va?
-Ja. -Jag tar två såna.
Tack så mycket. Då så... Hör du, tjejen! Vad nu?
Jösses, så kul att se dig!
Vadå? Kolla in det här.
Herregud.
PERSONER HAR JUST DONERAT
Hashtag "Jenn and Sol." Tack så mycket.
Häftigt, en med spenderbrallor.
Tack för hjälpen.
Hör ni, allihop!
Vi har fått in nästan 20 000 dollar!
"My Heart will go on", "Power of Love", vill du inte ha dem?
Brud, brudgum.
Det händer faktiskt.
Den här salen är fullbokad ett år i förväg
Men vi hade ju en mardröm den 11:e.
Det var killar som bjöd sina föräldrar och de slogs mest hela tiden.
Jag bokade av dem med ett penseldrag bara.
Vi är så jätteglada att det nu är ledigt
för ert speciella evenemang.
Gratis.
Var så goda.
Hur kan vi nånsin tacka dig?
-Det är så generöst. -Ja.
-Detta är bortom... -Vi tar applåderna senare, va?
Vi pratade om att vi ville ta hand om maten själva.
Sol är kock.
Det gör mitt liv lätt som en plätt.
Dags att prata sprit.
Fördrinkar på terrassen. Ni måste ha specialdesignad drink
-vem vill provsmaka morgondrinken? -Ja.
Jag också. Jag hänger med.
Jösses.
-Det här är ju galet. -Oj.
Finns det mer sånt här?
Är ni redo?
Ja, och herregud.
Oj!
Ja...
Men, inte den.
Det är en underbar klänning. Men kanske inte just till mig.
-Okej. -Just det.
-Och den är alldeles för dyr. -Nej, nej.
Oavsett vilken du väljer finns det inga prislappar på dem.
Åh, så snällt. Tack så mycket.
Herregud, jag har hittat den.
Megan. Den här.
Kolla på mig. "Mannen i rustning."
Aldrig att jag betalar så mycket för en kostym.
Du betalar inget för nånting. Folk har ju donerat ditt bröllop.
Du kan ju inte komma som nån slusk i en ful kostym.
Då tror de att du har stulit från dem.
Dessutom kan ju inte bestman vara snyggast klädd.
Han kan vara snyggast, men inte snyggast klädd.
Du, vet du...
Jag bad Kyle att komma hit.
Jenn sa att det är som en form av PTSS.
Han jobbade ihop med sin farsa, tills han blev sjuk.
Måste ha varit tufft att se pappan förlora sin kamp.
Kanske det.
Men jag väntar mig inte mycket av honom.
Det är lugnt.
Några dagar till, bara.
Oj, kolla badkaret.
Och utsikten.
-Ser fint ut. -Eller hur?
Smakar koppar.
De varnade dig att medicinen kunde slå ut dina smaklökar.
Ja.
Jag har fått varenda biverkan som finns, från varenda medicin.
Migrän, magknip.
Jag vet.
Och proverna lovar ännu fler överraskningar.
Diarré, skojiga munsår och...
Det betyder kanske att det funkar?
Det är bara för mycket just nu. Förlåt.
Det är lugnt, inga problem. Vi hoppar över smekmånaden.
Vi kanske hoppar över alltihop.
Bröllopet?
Jenn, allt kommer att visas upp.
Med massor av folk, och du blir bara ett sorgset spektakel.
-Och jag vill inte att du... -Sol, vänta lite nu.
Det blir vårt livs lyckligaste dag.
Jag får bli din brud.
Vandra i altargången med dig.
Folk ser bara en änka i vitt.
Varför säger du så?
-Jag vill inte att... -Säg inte så.
Men jag kan inte göra så mot dig.
Humörsvängningar, biverkningar, och...
Allt är så tungt just nu, och...
-Jag kokar en kopp te. -Jenn, jag bara...
-Jag säger bara att... -Nej, jag tänker...
Jag kanske ska sluta med behandlingen.
Vadå?
Sol?
Jag är med dig i det här.
Vi visste ju att det skulle bli svårt.
Är det vad som händer nu?
Tänker du fatta beslut utan mig?
Du förstår inte hur jag har det just nu.
-Men jag vill det. -Nej, det gör du inte.
Jo, och säg inte till mig vad jag vill och inte vill.
Jag vill inte att du ska veta.
Nu gör vi det här lättare för oss båda, va?
Gud, vilken jäkla egoist du är nu!
-Egoist, jag? Jag vill ju... -Ja!
Du kan inte bestämma när jag ger upp!
-Har jag nåt val, då? -Nej, inte ensam, inte nu längre.
Officiella undertexter tillhandahålls av undertexterhandlaren.
Sol?
Sol...
Du fattar inte hur det här känns, va?
Förklara det för mig, då!
Förklara det för mig, och sen pratar vi om det.
Berätta för mig, så kan jag hjälpa dig. Och då fixar vi det här.
Det vore lättare om jag bara hade medicinerna och doktorn
och mitt... slut!
Minns du vad jag sa när du flyttade in?
Vi hade ett avtal.
Du lovade att ställa upp när det var dags för det.
Utan ånger.
Håll ditt löfte.
Jenn...
Jag har ingen smak.
Medicinerna som skulle hjälpa tog min känsla av smak.
Jag är kock.
De kunde inte ta bort det andra, bara min känsla för smak?
Hade de tagit din syn hade du inte sett mig.
Tog de din hörsel hade du inte hört mig.
Tog de din känsel
kände du inte av det här.
Inget farväl i förtid.
Vi ger inte upp.
Jag är inte änka, Sol.
Jag är din brud.
Det är allt du får lov att förstå.
Nu går vi och gifter oss.
-Finns det två till? -Jag behöver flera borddukar.
Vi måste sätta champagnen på is, hörni.
-Ska de här in? -Japp.
Allt ska in, till vänster.
En sekund bara, jag tar det bakifrån.
Blir det för mörkt om vi gör så här?
Jag älskar den här låten.
Jag vet inte vad jag letar efter.
Inget alls, leta efter tvål, bara.
Den här låten älskar jag.
-Mamma? -Ja?
-Är allt okej? -Ja visst.
Du har några fläckar på klänningen. Inte så mycket.
-Det är inte... -Amanda!
-Skämtar du? -Hon överreagerar, helt och hållet...
-Det är lite vin, bara. -Rosé ger inga fläckar.
Vad säger du? Rosé är ju rött. Nu har du två anmärkningar, Mandy.
Så länge fläckarna inte sitter därbak, är det okej.
Ur vägen, killar. Häftiga dojjor på väg!
Var är Sol?
Vänta lite.
Du måste testa Daves margarita, Jerome.
Jag dricker inte när jag jobbar.
Kan du be Gigi kolla kycklingen, Chris?
Kolla så att det inte blir överkokt.
Allt klarar sig om det är lite underkokt.
Bläckfisken ska halstras i minst...
Bläckfisken blir jättebra, koppla av.
Oroa dig inte för det, va?
Allt blir helt otroligt. Jag pratar med kocken, okej?
Okej, då.
Jaha.
-Chris! -Ja, visst. Okej.
-Ja, låt mig ta det. -Tack.
En stor dag, grabben.
Det blir helt perfekt. Som du och Jenn.
Kanske inte så perfekt som min margarita, men...
-Vad är det här? -Öppna.
Upptäck det du älskar och gör det.
NU ALDRIG
Vänta inte.
Jätteläckra!
Glöm aldrig det.
Jag sätter dem på mig.
-Är den rak? -Du är världens snyggaste!
Vi...
Okej.
Vi har idag samlats för Jenn och Sols skull.
Två människor som ger oss alla hopp...
...om att sann kärlek ändå finns.
Ni vet att alla som är här...
...har ställt upp för att få detta att hända...
och för att vi älskar er.
Herregud.
Ursäkta, jag klarar inte det här.
Okej...
En massa fina metaforer, Megs.
Ni två är är troheten själv.
Jag har aldrig sett ett par vars kärlek är så djup och ren.
-Nej, jösses. Det är för svårt. -Jag vet.
Säg era löften, bara.
Jenn Carter...
Jag svär att aldrig sluta älska dig.
Tack vare dig...
...har jag funnit nån inom mig...
...som jag inte visste om annars.
Nån som jag aldrig kunnat bli.
Du hittade mig.
Tack.
Tack för att du visade mig vad ett hem betyder...
...vad livet betyder...
...och för att du lärt mig göra storartade saker.
Jag älskar hela dig.
Med allt jag har.
Jag ska fortsätta med det...
...i hela mitt liv.
Solomon Chau.
När jag först träffade dig...
...på vår första dejt på bondens marknad...
...minns jag bara ögonblicket då jag vände mig mot dig...
...i en sekund, och du var borta.
Fastän jag nyss mött dig
saknade jag dig redan.
Varje morgon när jag vaknar...
...väljer jag dig.
Jag väljer oss.
Jag väljer det här.
Jag svär att aldrig sluta älska dig.
Kyss honom!
En kyss, ja just det.
SKRIV I VÅR GÄSTBOK
Mina damer och herrar, för första gången som man och hustru
Sol och Jenn.
Nu börjar festen!
När jag få ha dig ensam
Känner jag mig ung igen
Hej.
När jag får ha dig ensam
Tack.
Känner jag mig ung igen.
-Hej. -Hej!
-Läget? -Hej.
-Kul att se dig. -Samma här.
-Hej. -Hej.
Hur länge jag än blir kvar
Älskar jag dig för evigt
Klipp till mig du, det gör inget alls
Jag kommer snart upp igen
Ge mig det bästa du har
Kör på, bara!
-Ja! -Ja!
Sol, hejsan.
Kul att du är här, vi ses sen.
Det här är viktigt, bara en smakbit.
-Okej. -Okej.
-Omelett, allihop! -Hör ni, skaffa ett rum, va!
-Varsågod. Ditt, alltihop. -Tack, Sol!
Det är perfekt.
Du hade rätt.
Det vet jag väl.
Du måste lita på mig. Jag är ju hustrun, ju.
Jag är så glad att vi gjorde det.
Oavsett hur det går.
Det som händer är att du blir bättre.
Du vet vad jag menar.
Vadå? Vänta nu... Vad ska du...
-Det här var väl inget nu eller aldrig. -Jenn.
-Jenn... -Inget nu eller aldrig.
Nej.
Bara nu, Sol.
-Bara nu! -Nej!
Det är kallt!
Ja!
Tänker du bara stå där?
Kom nu.
-Titta, Jenn! -Gör det!
Ja!
Lite mer.
Nu får du ligga still.
Så där ja.
Cancern har spritt sig i hela området.
Vi övergår nu till palliativ behandling.
Finns det några frågor som är svåra att ställa...
...måste ni ställa dem.
Jag kommer inte på nåt just nu.
Ni ska inte fråga mig.
Det är frågor att ställa till Sol.
Förlåt.
Jag kommer om ett ögonblick.
Jag ska bara parkera.
Kompis.
Nej!
Nej! Nej! Nej! Nej!
Nej! Nej! Nej!
Finns det plats för mig?
Det finns alltid plats för dig.
Vem hejar du på?
Kortarmarna.
Varför då?
Bra.
Tack!
Tandborsttvillingar
Vi borstar upp
Tandborsttvillingar
Vi borstar ner
Upp och ner
Hit och dit
Tandborsttvillingar
Runt omkring
Är det min minnesskrift?
Den är nästan klar.
Läs den för mig.
Nu?
Ja.
I morgon har jag inte tid.
"I medeltal lever en människa...
27 375 dagar.
Det är allt vi får, om vi har tur.
27 375 ."
Först tyckte jag inte det lät som så mycket.
Men ändå, hur många dagar minns vi över huvud taget?
NU ELLER ALDRIG
Men allt kan ändras.
På en dag.
På ett ögonblick.
Hör ni, det är otroligt.
Det som saknas framträder så tydligt.
-Tacksamt nog, för mig och alla oss... -Visa mig runt.
-...gjorde Sol det tydligt. -Hör ni, Jenn är här.
Ett fullödigt liv kan inte vara en räcka av glömda dagar.
-Välkommen. -Läckert!
Om du är olycklig, förändra det.
Byt växel. Ta risken.
Det finns ingen garanti för "senare".
Livet ska inte levas senare.
Sol sökte jämt efter de där ögonblicken.
Ett skratt, en kyss.
En smak, en dans.
Det var hans gåva till oss.
Han påminde oss om att samla på dagens ögonblick.
För när man hittar sina ögonblick
blir dagarna inte så dimmiga.
I de ögonblicken hittar du dig själv.
Jenn?
Det finns ingen bättre tidpunkt än just nu.
Okej.
Fattar inte hur ni kunde hålla det här hemligt.
Han fick oss att lova det.
Jag är skraj.
Det finns inget att vara rädd för.
Vi borde gå till poolen.
Ses vi där?
En frusen drink mitt på dagen
är nyttig för själen, och jag...
Hon har nånting med bartendern.
Nej, det har jag inte! Han gör goda piña coladas, bara.
Så är han smart, rolig och gullig.
En god början.
-Okej, vi ses där nere. -Hej då.
LYCKLIG SMEKMÅNAD.
Lycklig smekmånad, Jenn.
Jag hoppas att den här videon får dig att småle.
Jag vill bara än en gång säga...
...tack.
Tack för att du räddade mitt liv.
Tack för att du såg mig så klart...
...jag önskar bara att vi fått mer tid.
Vi gjorde det bästa...
...av det vi hade.
Och det var mer än nog.
När du tänker på mig, tänk inte på en som är sjuk.
Tänk på mig så här.
Sätt fart, öppna asken.
Den innehåller cirka 50 zucchinirecept som du kommer att älska.
-Jag... -Hör du, har du sett till min jacka?
Vad tror du?
Oj då. Det var ju ett val.
Låt mig begrunda detta... Jag går ut med hunden.
-Vänta, vart ska... -Okej.
Okej, gå då.
Jag älskar dig.
Jag gillar det faktiskt.
Jag älskar dig.
Önskar vi fått mer tid ihop
men jag är tacksam för den tid vi fick.
Tack vare Sol lever jag för dag.
Jag lever för nuet.
Nu vet jag vad det är att älska.
Och att bli älskad.
Att i sanning känna sig älskad.
Jag låter ögonblicken i livet guida mig.
Läka mig, och stärka mig.
Inspirera mig.
Så vill jag leva.
Varje dag.
Hela mitt liv.
JENNIFER CARTER OCH SOLOMON CHAU GIFTE SIG 11 APRIL, 2015.
SOL GICK BORT 128 DAGAR SENARE.
DEN HÄR FILMEN TILLÄGNAS SOLOMON CHAU 1988 - 2015
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Undertexter: Eva Söderqvist