TUEMME JOUKKOJAMME
Tässä ovat Tobyn mitalit.
Tämä on Tobyn purppurasydän. Hän sai sen vammauduttuaan Afganistanissa.
Olimme todella ylpeitä Tobysta,
kun hän sai nämä.
Mutta palauttaisin ne kaikki ilomielin, jos saisin hänet takaisin.
YHDYSVALTAIN VANKILOISSA ON YLI 100 000 SOTAVETERAANIA
HEISTÄ YLI 15 PROSENTTIA ON TUOMITTU MURHASTA
TÄMÄ ON VANGIN 296785 TARINA
KERSANTTI TOBY GREGORY ELOKUU 2009 - KESÄKUU 2010
Nimeni on Arunda Perkins. Olen Toby Gregoryn äiti.
Hän oli kahdesti peräkkäin Afganistanissa.
Ja siellä oli rankkaa.
Toby ei ollut entisensä viimeisen komennuksen jälkeen.
Armeija teki hänelle jotain. Hän ei ole enää minun Tobyni.
NETFLIX-SARJA
LUSINTA
JEFFERSON CITYN VANKILA, MISSOURI
VANKIEN KULKU VAIN HENKILÖKUNNAN SAATTAMANA
GREGORY, T 296785
Olen Toby Gregory.
YHTÄÄN SOTAVETERAANIEN SUKUPOLVEA EI ENÄÄ HYLÄTÄ
Olen Jefferson Cityn vankilassa Missourin osavaltiossa.
VUONNA 2016 TOBY GREGORY MYÖNSI SYYLLISYYTENSÄ MURHAAN
Sain 24 vuoden tuomion taposta.
Olin alentuneesti syyntakeinen traumaperäisen stressihäriön vuoksi.
Synnyin 16. heinäkuuta 1974.
Vartuin Bellen pikkukaupungissa Missourissa.
Siellä ei ollut paljon tekemistä. Kävimme puroilla ja juhlimme.
Jo silloin tajusin, että pidän juomisesta.
Teini-iässä se vain yltyi.
Täysin hallinnasta se lähti vasta kun menin armeijaan.
Silloin juominen oli ajanvietettä.
GREGORY VÄRVÄYTYI 23-VUOTIAANA YHDYSVALTAIN MERIJALKAVÄKEEN
Kun olin nuori, mietin aina meneväni armeijaan.
Mutta kun nousin bussista merijalkaväen alokasleirillä,
mietin: "Mitä oikein tein itselleni? Miksi haluan itseni käyvän tämän läpi?"
Mutta valmistuttuani tunsin saavuttaneeni jotain.
Olin merijalkaväen sotilas, ja se oli mahtavaa.
Jonkin aikaa.
MERIJALKAVÄESSÄ OLLESSAAN -
GREGORY TEKI VIRALLISEN VALITUKSEN UPSEERISTA
Naisupseeri kiinnostui minusta.
Hän teki minulle asioita, jotka olivat sekä toimintatapojen että lain vastaisia.
Hän uhkasi minua aseella -
ja käytti seksuaalisesti hyväkseen.
Hän pakotti ottamaan Viagraa ja harrastamaan seksiä kanssaan.
Hän kuristi minua.
Uskon, että hän olisi voinut ampua minut ja selvitä siitä.
Hän vei minulta kaiken.
Tunsin itseni voimattomaksi.
Tein asiasta ilmoituksen.
Minulle vastattiin, että miehiä ei käytetä seksuaalisesti hyväksi.
"Olisit iloinen, että hän harrastaa seksiä kanssasi."
HYVÄKSIKÄYTÖN SEURAUKSENA GREGORYLLA TODETTIIN TRAUMAPERÄINEN STRESSIHÄIRIÖ
HÄN LÄHTI MERIJALKAVÄESTÄ VUONNA 2005
KAHDEN VUODEN AJAN GREGORYLLA OLI VAIKEUKSIA LÖYTÄÄ TÖITÄ SIVIILINÄ
VUONNA 2007 YHDYSVALTAIN ARMEIJA ALKOI VÄRVÄTÄ VÄKEÄ -
IRAKIN JA AFGANISTANIN SOTIIN
GREGORY PÄÄTTI LIITTYÄ UUDELLEEN ARMEIJAAN
Minut lähetettiin Afganistaniin vuonna 2008.
Liityin jalkaväkirykmentti 2506:een.
Olimme huoltoreitillä ja kohtasimme tulitusta ja raketteja päivittäin.
15. joulukuuta 2008 sain aivovamman ja purppurasydämen.
Kuulin raketin laukaisun.
Se osui bunkkeriin, jossa meidän piti olla.
Isku löi minut tajuttomaksi.
Olin sekaisin.
Verta vuoti nenästä ja suusta.
En voinut enää keskittyä.
Minua ei lennätetty pois,
koska siellä tarvittiin kaikkia.
Mutta raporttien mukaan en toiminut oikein.
MIELENTERVEYSHUOLISTA VÄLITTÄMÄTTÄ GREGORY KOMENNETTIIN UUSIIN TEHTÄVIIN
LOPULTA VUONNA 2011 HÄNET OHJATTIIN MIELENTERVEYSHOITOON -
FORT CARSONIIN, COLORADOON.
Lääkäri teki pari magneettikuvausta.
Hän kirjasi ylös, että aivojeni otsalohkossa on merkittäviä vaurioita -
ja että ne ovat syntyneet sotilastehtävissä.
GREGORYLLA TODETTIIN UUDELLEEN TRAUMAPERÄINEN STRESSIHÄIRIÖ
FORT CARSONISSA OLLESSAAN -
GREGORY ALOITI SUHTEEN NIIN IKÄÄN SOTILAANA PALVELLEEN INEZ TULKIN KANSSA
HE OLIVAT PALVELLEET YHDESSÄ AFGANISTANISSA
Välillämme oli yhteys.
Aina kun yritin puhua jollekulle armeijassa, kukaan ei ymmärtänyt.
Minusta tuntui, että minua pidettiin hulluna.
Hän ei pitänyt.
Hänellä oli elämässään samanlaisia kokemuksia ja asioita,
joten tunsin yhteyden.
VUONNA 2012 GREGORY JOUTUI SAIRASELÄKKEELLE
YHDYSVALTAIN ARMEIJAN KOULUTUSKESKUS
Inez lähetettiin Fort Leonard Woodiin Missouriin.
Minä jäin eläkkeelle ja palasin kotiin.
Muutin St. Louisin liepeille.
Lopulta minä ja Inez menimme naimisiin vuonna 2013.
Minulla oli vaikeuksia sopeutua siviilielämään.
En pysynyt kauaa samassa työpaikassa.
Yritin yhä sopeutua.
VUODEN 2016 ALKUUN MENNESSÄ GREGORYLLA EI OLLUT SÄÄNNÖLLISIÄ TULOJA,
HÄN JOI RUNSAASTI, JA SUHDE INEZIIN RAKOILI.
En halunnut myöntää, että olin murtumassa.
4. ELOKUUTA 2016
En muista siitä päivästä mitään.
Minua sinä päivänä jututtaneet sanoivat, etten ollut kunnossa.
KELLO 17 JÄLKEEN GREGORY AJOI 11 KILOMETRIN PÄÄHÄN MOTELLIIN,
JOSSA INEZ ASUI HEIDÄN ASUMUSERONSA VUOKSI.
Minulla oli univajetta ja puutetta lääkkeistä.
Olin juonut.
KELLO 17.40 GREGORY MENI INEZIN HUONEESEEN
KELLO 17.43 HÄN VETI ASEENSA ESIIN JA AVASI TULEN
Heräsin seuraavana päivänä kahlittuna sänkyyn.
AMMUTTUAAN INEZIN GREGORY OLI OSOITTANUT ASEELLA ITSEÄÄN
Ammuin itseäni leuan alle.
Laukaus irrotti etuhampaani.
Kasvoni pysyvät koossa metallilevyjen avulla.
SAIRAALASSA GREGORYLLE KERROTTIIN, ETTÄ INEZ OLI KUOLLUT RIKOSPAIKALLA
Kun he kertoivat,
että menehtynyt henkilö oli Inez…
Se järkytti minua.
Aluksi en uskonut sitä lainkaan.
Enkä taida uskoa vielä tänäkään päivänä.
24 TUNTIA AMPUMISEN JÄLKEEN -
GREGORY SAI SYYTTEEN MURHASTA
Rakastin häntä.
Enkä minä…
En olisi tehnyt sitä.
Jollei asiassa olisi ollut muita muuttujia.
Uskon, että asepalvelukseni ja traumaperäinen stressihäiriöni -
olivat syy tapahtuneeseen.
Olin ylpeä palveluksestani.
Olin ylpeä kaikesta, mitä olin saavuttanut.
Mutta tapahtuneen takia -
en olisi palvellut armeijassa päivääkään.
YHTÄÄN SOTAVETERAANIEN SUKUPOLVEA EI ENÄÄ HYLÄTÄ
YLIOPISTON KIRJASTOT
Viimeisten 24 vuoden aikana olen hoitanut sotaveteraaneja -
jotka ovat taistelleet Afganistanissa, Irakissa tai Vietnamissa.
Kunpa tämä olisikin yksittäistapaus.
Valitettavasti näin käy Yhdysvalloissa paljon useammin kuin pitäisi.
Olen tohtori Steve Bruce.
Vuonna 2016 Toby Gregoryn puolustusasianajaja otti minuun yhteyttä.
Minun haluttiin arvioivan Gregorya -
ja selvittävän, onko hänen traumahistoriallaan -
osuutta siihen, miksi hän käyttäytyi niin arvaamattomasti,
että ampui vaimonsa sinä päivänä.
Tapasin Gregoryn vankilassa. Olimme kahden. Asianajajia ei ollut läsnä.
Gregoryn potilastiedoista selvisi merkittävä traumahistoria palvelusajalta.
Taistellessaan Afganistanissa Gregory sai traumaattisen aivovamman.
Hän kertoi tulleensa vainoharhaisemmaksi.
Hän luuli, että sotilaista, joiden kanssa hän palveli,
oli tulossa vihollisia.
Se tietenkin vaaransi sekä heidät että hänet itsensä.
Lopulta hänen komentajansa huomasi vainoharhaisuuden.
Hänet poistettiin aktiivipalveluksesta ja kotiutettiin.
Kun kysyin häneltä ampumispäivän tapahtumista,
hänellä ei ollut juurikaan muistikuvia ampumisesta.
Hän kertoi juoneensa erittäin runsaasti -
ennen kuin tapasi vaimonsa hotellissa.
MOTELLIN SISÄÄNKÄYNTI
Hän oli juovuksissa.
Silloin ei yleensä muista tapahtumia kovinkaan hyvin.
Hän oli jo kauan yrittänyt hukuttaa ongelmansa alkoholilla.
Minusta nämä merkittävät psykologiset ja traumaperäiset oireet -
olivat osatekijä siihen, että hän ampui vaimonsa.
Jos hänellä ei olisi ollut traumaperäistä stressihäiriötä, sitä ei olisi tapahtunut.
TOHTORI BRUCEN RAPORTISTA TULI TOBY GREGORYN PUOLUSTUKSEN PERUSTA
Minun tehtäväni ei ole puolustella tai oikeuttaa tehtyä rikosta.
Työni on arvioida.
Tuomari ja valamiehistö päättävät, mitä sen jälkeen tapahtuu.
GREGORYN TAPAUSTA EI KOSKAAN PUITU OIKEUDESSA
PUOLUSTUSASIANAJAJA JÄRJESTI SYYTESOPIMUKSEN PERUSTELLEN,
ETTÄ GREGORY OLI STRESSIHÄIRIÖNSÄ VUOKSI ALENTUNEESTI SYYNTAKEINEN.
Odotin, että tapaus menisi oikeuteen ja että syyttäjä kuulustelisi minua.
Odotin sitä.
Yllätyin, kun he tekivät syytesopimuksen.
Etenkin kun kyse oli murhajutusta.
SYYLLISYYTENSÄ MYÖNTÄNYT GREGORY SAI 24 VUODEN VANKILATUOMION VUONNA 2018
SYYTE LIEVENI TAPOKSI
Piirisyyttäjä tuotti meille valtavan pettymyksen.
He suostuivat syytesopimukseen ilmoittamatta siitä meille.
Miksemme saaneet oikeudenkäyntiä?
Se olisi ollut ainoa asia, joka olisi antanut meille edes hieman rauhaa.
Olisihan se ollut rankkaa,
mutta olimme valmistautuneet siihen.
Se olisi ollut perusteltua Inezin murhan kohdalla.
Olen Tonya, Inezin täti.
Inez ja Toby asuivat täällä kanssani noin kolme kuukautta,
kun he etsivät asuntoa.
Heillä oli pieni poika nimeltä Blake.
Hän oli suloinen.
SUHTEEN ALKUVAIHEESSA -
INEZIN PERHE HUOLESTUI GREGORYN KÄYTÖKSESTÄ INEZIÄ KOHTAAN
Inez tiesi, että olin huolissani.
Se oli surullinen ja hyvin hallitseva suhde.
Mies saneli, miten pukeutua, syödä ja liikkua.
Se vaikutti Inezin olemukseen,
kunnes hän uskoi, ettei ollut tarpeeksi hyvä.
Sillä tavoin mies satutti häntä.
Toby uhkasi aina satuttaa ihmisiä.
Toby sanoi minulle päin naamaa, että tappaa minut ja perheeni.
Hän sanoi isäpuolelleni ja ex-miehelleni,
että jahtaisi meidät yksi kerrallaan tien päältä ja ampuisi.
Hän ei pitänyt siitä, että olimme tekemisissä Inezin kanssa millään lailla.
Hän halusi hallita kaikkea.
Inez ja minä keskustelimme monta kertaa.
Rohkaisin häntä lähtemään, koska olin huolissani hänen turvallisuudestaan.
Hän sanoi: "Tiedän, Tonya-täti. Minäkin pelkään."
KESÄKUUSSA 2016 INEZ JA GREGORY LOPULTA EROSIVAT
MURHAA EDELTÄVINÄ VIIKKONA -
HE VIIMEISTELIVÄT AVIOEROA KOSKEVAA SOPIMUSTAAN
Inez ja Toby olivat sopineet avioerosta -
sekä jakavansa lapsensa Blaken huoltajuuden.
Poika oli kaksi viikkoa Tobylla ja kaksi viikkoa Inezin kanssa.
Asiat mutkistuivat, kun Blakea oli hankala saada takaisin Tobylta.
Hän yritti pitää Inezin elämässään Blaken avulla.
Toby yritti saada tilanteen hallintaansa ja lapsen pois Ineziltä.
Sitä hän tavoitteli.
Inez muutti takaisin New Mexicoon lähelle sukulaisiaan.
Suostuttelimme hänet hakemaan oikeusapua.
INEZ PALASI MISSOURIIN NEUVOTTELEMAAN AVIOERON EHDOISTA -
JA BLAKEN YKSINHUOLTAJUUDESTA
Kun Inez tuli oikeuteen oman asianajajansa kanssa,
Gregory suuttui pahanpäiväisesti.
Hän oli raivoissaan, koska oli menettänyt tilanteen hallinnan.
Tekstailin Inezin kanssa päivänä, jona hänet murhattiin.
Hän kertoi Tobyn olevan sekaisin ja tarvitsevansa apua.
Hän pelkäsi.
3. ELOKUUTA 2016 OIKEUS SUOSTUI HARKITSEMAAN INEZIN UUSIA EHTOJA
GREGORY AMPUI HÄNET SEURAAVANA PÄIVÄNÄ
En muista, mitä ampumispäivänä tapahtui.
Rakastin häntä.
Ja…
Ajattelen hyviä asioita.
Kuinka paljon hän rakasti lapsia ja kuinka mahtava hän oli.
Kun he kertoivat, että menehtynyt henkilö oli Inez…
Se järkytti minua.
Aluksi en voinut uskoa sitä lainkaan.
Enkä taida uskoa vielä tänäkään päivänä.
Rakastin häntä.
Todella häiriintynyt tyyppi.
Minua suututtaa. Kuulen, kuinka hän sopertelee.
Hän valehtelee.
Toby vei ihmishengen suutuspäissään, kun ei saanut tahtoaan läpi.
Hän ei saanut tahtoaan läpi oikeudessa, joten hän suunnitteli sen kaiken.
Minusta he eivät sopineet yhteen.
Tunsin, että jotain oli pielessä.
Minun olisi ehkä pitänyt puhua Inezin kanssa enemmän.
Tuntui kamalalta, kun kuulin, miten loppujen lopuksi kävi.
Nimeni on Jesse Anderla.
Palvelin Toby Gregoryn kanssa armeijassa Fort Carsonissa, Coloradossa -
vuodesta 2009 vuoteen 2012.
Tobylla ei oikeastaan ollut muita ystäviä kuin minä.
Hän pysytteli omissa oloissaan. Yllätyin, kun hän päästi minut elämäänsä.
Kävimme kalastamassa silloin tällöin.
Kävimme myös vuorilla ampumassa.
Minulle hän oli aina hyvä jätkä. Oli kivaa ystävystyä hänen kanssaan.
Kun tapasin Tobyn ensi kerran,
hän kertoi käyvänsä läpi neljättä avioeroaan.
Hän oli vasta noin 35-vuotias, joten ihmettelin sitä.
Miten voi käydä läpi neljä avioeroa niin lyhyessä ajassa?
Hän oli melkein ylpeä siitä. Se oli kaikkein älyttömintä.
Minä, Toby ja Inez olimme Afganistanissa.
Inez oli loistava sotilas. Hän oli iloinen ja upea ihminen.
Toby oli kertonut, että hänellä ja Inezillä oli suhde.
Oli tavallaan järkytys, kun Toby kertoi heidän menneen naimisiin.
Yhtäkkiä he molemmat olivat palanneet armeijasta siviiliin,
muuttaneet Missouriin, menneet naimisiin ja saaneet lapsen.
Mietin, mitä siitä jutusta oikein tulisi.
JESSELLÄKIN ON TODETTU ARMEIJAPALVELUKSEN AIHEUTTAMA TRAUMAPERÄINEN STRESSIHÄIRIÖ
Luulen, että ooin hänen luottoystävänsä.
Pystyin puhumalla estämään häntä tekemästä asioita,
rauhoittamaan häntä ja niin edelleen.
Jos hän olisi soittanut minulle ja jutellut kanssani,
uskon, että olisin ehkä voinut estää tätä tapahtumasta.
Oikeuslääketieteellisessä arvioinnissa minut arvioitiin yksityiskohtaisesti.
Arvioijan mukaan traumaperäisellä stressihäiriölläni oli osuutta -
ampumiseen ja itsemurhayritykseeni.
Uskon, että traumaperäinen stressihäiriö laukaisi sen -
yhdessä stressin ja vajavaisen lääkityksen kanssa.
Siltä minusta tuntuu, ja niin minä uskon.
Tuo ärsyttää minua. Suututtaa, kun hän sanoo noin.
Monilla on pahoja ongelmia traumaperäisen stressihäiriön takia.
Mutta on väärin laittaa tuota sen syyksi.
Minulla se oireilee niin, etten viihdy väkijoukoissa.
Sellainen pelottaa minua.
Adrenaliinia alkaa erittyä, hikoilen ja tulen vainoharhaiseksi.
Jos minulla olisi siinä tilanteessa ase, en alkaisi ampua ihmisiä.
En ajaisi kaupungin toiselle laidalle -
ja sanoisi: "Nyt oireilen. Haluan ampua jonkun."
Ei stressihäiriö toimi niin.
Kukaan ei oireile niin kauan.
Pidän hänestä. Hän on ystäväni.
Mutta vaikka pidän hänestä, hän teki tämän.
Hän teki rikoksen, tappoi ihmisen.
Minusta tapaus oli selvä.
Toby Gregory nousi autoonsa vihaisena -
ja lähti kohti Owensvillea.
Se oli murha.
En epäillyt sitä.
Nimeni on Randy Esphorst.
Olin Gasconaden piirikunnan seriffi vuodesta 2004 vuoteen 2016.
SERIFFI ESPHORST SAAPUI RIKOSPAIKALLE ENSIMMÄISTEN JOUKOSSA
Kun saavuin paikalle, näin, kun joku nostettiin ambulanssiin ja vietiin pois.
Menin sinne, missä toinen uhri oli.
Nostin peitettä ja näin naisen.
Hän makasi selällään. Hänellä oli useita ampumahaavoja, enimmäkseen päässä.
Kun olin parkkipaikalla, katsoin ylös ja näin kameran.
Menin johtajan toimistoon ja kysyin, toimivatko heidän valvontakameransa.
Hän vastasi, että toimivat.
Minua on vaikea katsoa tätä, koska tiedän, mitä tapahtuu.
Hän nousi autosta. Ennen naisen huoneen ovea oli neljä muuta ovea.
Hän käveli niiden ohi ja meni suoraan päätyhuoneeseen.
GREGORY OLI INEZIN HUONEESSA ALLE KOLME MINUUTTIA
Löysimme huoneesta verta.
Tiedämme, että naista ammuttiin siellä ainakin kerran.
Mutta hän pystyi silti kävelemään huoneesta ulos.
Ja…
Sitten hän lyyhistyi maahan.
Mies seisoi hänen yllään, ampui neljä kertaa -
ja potkaisi sitten häntä päähän.
Tuo on raivoa.
Hallitsematonta raivoa.
Se oli teloitus. Sille ei ole muuta sanaa.
Se oli teloitus.
GREGORY VOI PÄÄSTÄ EHDONALAISEEN 2037 -
ISTUTTUAAN TUOMIOSTAAN 19 VUOTTA
Syytteen olisi pitänyt olla murha ja tuomion elinkautinen.
Tai kuolemantuomio.
Raamatussa sanotaan, ettei minun pitäisi vihata ketään.
Minun on vaikeaa noudattaa sitä.
Sisälläni on paljon vihaa sitä ihmistä kohtaan.
En pidä siitä tunteesta.
Olen John Tulk. Inez oli ainoa tyttäreni.
Kun Inez kertoi liittyvänsä armeijaan, olin peloissani.
Persianlahden sota oli käynnissä.
Mutta olin ylpeä hänestä. Tiesin, että hän halusi sinne.
Hän halusi palvella maataan.
Sitten hän tapasi Tobyn.
Sanoin Inezille, etten luottanut siihen mieheen.
Hänestä tuli pahaenteinen tunne. Koen sellaista ihmisistä harvoin.
Hänestä sellainen välittyi. Inez sanoi, että kaikki on hyvin.
Pyysin häntä pitämään silmät auki ja olemaan varovainen.
Toby oli hyvin epävarma ja raukkamainen.
Hän uhkaili ihmisiä.
Ei päin naamaa, vaan selän takana.
Hän sanoi voivansa tappaa kenet vain -
ja selviävänsä siitä syyttämällä stressihäiriötä.
Se oli hänelle tärkeimpiä asioita.
Hän piti sitä "vapaudu vankilasta" -korttina.
Minulle soitettiin ja kerrottiin heidän tehneen syytesopimuksen.
Se todellakin vaivasi minua.
Se mies murhasi tyttäreni kylmäverisesti.
Kerroin asianajajalle puhelimessa,
miten Toby sanoi, että voi tappaa kenet vain -
ja selvitä siitä, kun laittaa sen traumaperäisen stressihäirion piikkiin.
Asianajaja sanoi, ettei tiennyt siitä.
He eivät tienneet, koska he eivät koskaan soittaneet ja kysyneet minulta mitään.
Inez oli tärkein asia elämässäni.
Tieto siitä, etten voi enää koskaa halata tytärtäni,
repii minut rikki.
Se satuttaa sydäntäni enemmän kuin osaan kuvailla.
Kaipaan lastani.
Voi juku.
EI ENEMPÄÄ UHREJA
NELJÄ KUUKAUTTA ENSIMMÄISEN HAASTATTELUN JÄLKEEN -
TOBY GREGORY SUOSTUI ANTAMAAN LISÄÄ VASTAUKSIA
VANKIEN KULKU VAIN HENKILÖKUNNAN SAATTAMANA
Ymmärrän, miksi ihmiset eivät usko, etten muista siitä päivästä mitään.
En tiedä, olinko automaattiohjauksella tai mitä tapahtui,
tai mikä mielentilani oli.
Ja sen kanssa minun on elettävä loppuelämäni.
Kukaan ei rankaise minua enempää kuin minä itseäni.
Kasvoissani oleva arpi muistuttaa minua joka päivä siitä,
että vaikken muista tapahtumia,
tiedän, mitä tapahtui ja miksi olen täällä.
Stressihäiriön oireet tulevat nopeasti.
"Nyt tapahtui näin, ja reagoin siihen näin."
Kun pääsee sen hetken ohi,
alkaa rauhoittua ja adrenaliinitaso alkaa laskea.
Jos minulla olisi siinä tilanteessa ase, en alkaisi ampua ihmisiä.
Kukaan ei oireile niin kauan.
En valehtele. Sattuu kuulla hänen sanovan noin.
Traumaperäisen stressihäiriön oireet eivät ole nopeita.
Ne voivat kestää päiviä.
Kyse on menneestä tapahtumasta, jonne mieli palaa.
En tiedä, mitä sen aamun ja ampumisen välillä tapahtui.
Kukaan ei voi sanoa, ettei toimisi aseen kanssa sillä lailla.
Mistä sen tietää?
Jos ei ole koskaan ollut sellaisessa tilanteessa.
GREGORY KÄRSII TUOMIOTAAN VIELÄ 15 VUOTTA ENNEN KUIN VOI VAPAUTUA VANKILASTA
Minun pitäisi päästä vapaaksi.
Haluan vapaaksi. Ei kukaan halua olla vankilassa.
Mutta en aio vain palata jatkamaan elämääni.
Aion mennä sotaveteraanien sairaalaan.
Tiedän, mitä jotkut sanovat.
He sanovat, ettei minua pitäisi vapauttaa koskaan.
"Hän tekee sen uudelleen."
Mutta tämä vankilaympäristö on toinen taistelukenttä.
Täällä ei saa hoitoa traumaperäiseen stressihäiriöön.
En voi puhua asioista, joita tein taistelussa,
koska se voidaan ymmärtää väärin.
Minulle on sanottu, etten saa puhua mitään,
mutta minun on saatava puhua siitä.
Mutta jos vapaudut vankilasta etkä ole saanut tarvitsemaasi hoitoa,
eikö ole vaarallista päästää kaltaisesi ulos?
Se on…
En aio vastata tuohon.
Tekstitys: Sami Haapasalo