Коли я вперше хотіла піти від нього,
він схопив мене за горлянку
й сильно стиснув.
Я була така налякана.
МІССУРІ УПРАВЛІННЯ ВИПРАВНИХ УСТАНОВ
Я знала, що закінчити це можна лише одним способом.
І…
Я не хотіла помирати.
ЩОРОКУ У СПОЛУЧЕНИХ ШТАТАХ
ПОНАД 8000 ОСІБ ЗАСУДЖУЮТЬ ЗА ВБИВСТВО
З НИХ МЕНШ ЯК 12% — ЖІНКИ
Я просто знала, що мала…
Мала дати відсіч.
ЦЕ ІСТОРІЯ УВ'ЯЗНЕНОЇ НОМЕР 1335965
СЕРІАЛ NETFLIX
МАТЕРИНСЬКА ЛЮБОВ
ВЛАСНІСТЬ ТЮРМИ ШТАТУ НЕ ЗАХОДИТИ
УПРАВЛІННЯ ВИПРАВНИМИ УСТАНОВАМИ МІССУРІ ЧІЛЛІКОТСЬКИЙ ВИПРАВНИЙ ЦЕНТР
У 2017-МУ РОЦІ ДЖЕМА ДОНАГ'Ю ЗАСТРЕЛИЛА СВОГО ЧОЛОВІКА — ДЖАВОНА ДОНАГ'Ю
НА СУДІ ВОНА НЕ ВИЗНАЛА СЕБЕ ВИННОЮ У ВБИВСТВІ
Мої батьки завжди були люблячими.
Я пам'ятаю, як тато цілував маму зранку на кухні та…
Я завжди хотіла такого.
Мене звати Джема Донаг'ю.
Мене засудили до десяти років у виправній колонії.
Я народилася в Берліні, Німеччина.
Мій батько був військовим.
А я була наймолодшою в сім'ї.
Найменша дитина зазвичай найбільш зіпсована,
але в нас було не так.
Мені нічого не сходило з рук.
Мене карали майже до того, як щось трапиться.
У нас не було друзів, адже ми переїжджали десь що п'ять років.
Ми любили й поважали одне одного як сім'я.
У 1990-МУ РОЦІ СІМ'Я ДЖЕМИ ПОВЕРНУЛАСЯ ДО США
СПОЧАТКУ ДО МІССІСІПІ, А ПОТІМ ДО МІССУРІ
Я навчалася вдома з другого по шостий клас.
Тоді моя матір вирішила записати мене з братом до державної школи.
Діти там були розумнішими за мене.
Вони знали більше про навколишній світ,
а ми, ніби жили в бульбашці.
Останній рік середньої школи був досить важким.
КОЛИ ДЖЕМІ БУЛО 13 РОКІВ
ЧОЛОВІК, ЯКОМУ БУЛО ЗА 20 ЗДІЙСНИВ НАД НЕЮ СЕКСУАЛЬНЕ НАСИЛЛЯ
Після домагання я прохала маму не дзвонити в поліцію,
бо хотіла вдавати,
ніби нічого не сталося.
Вона пообіцяла, що не подзвонить, але подзвонила.
ПОЛІЦІЯ
Я пам'ятаю, як поліціянти відмовляли маму
подавати позов до суду,
але моя мама дуже піклувалася про мене,
тож вона наполягала на продовженні справи.
У РЕЗУЛЬТАТІ ЗЛОЧИНЦЯ ЗАСУДИЛИ ДО 120 ДНІВ ПЕРЕБУВАННЯ У В'ЯЗНИЦІ
ОДНАК ДЕТАЛІ ЗЛОЧИНУ НЕВДОВЗІ СТАЛИ ВІДОМІ ЗАГАЛУ
Мене сильно цькували.
Мені довелося полишити район, де була школа.
Я звинувачую маму…
за багато того, що сталося в мої підліткові роки.
Вона занадто оберігала мене.
Мені не можна було заводити друзів.
Мама постійно перевіряла всіх.
Тож я довго сиділа вдома.
У 16 РОКІВ, КОЛИ ВОНА БУЛА У СТАРШІЙ ШКОЛІ, ДЖЕМА ЗАВАГІТНІЛА
Усі навколо казали, що я зруйнувала своє життя.
І в день, коли я народила сина
й поглянула йому у вічі,
я зрозуміла,
що зроблю все
для своїх дітей.
КОЛИ ЇЇ СИНУ, БЕНДЖАМІНУ, БУЛО ТРИ, ДЖЕМА НАРОДИЛА ДОНЬКУ — КАРМЕЛЛУ
У світі немає нічого
схожого на момент, коли приходиш втомлена з роботи,
відчиняєш двері,
а твої діти біжать до тебе й обіймають тебе.
Хвилинку.
У 2007-МУ ДЖЕМА НЕ МАЛА ЧОЛОВІКА
І ПЕРЕЇХАЛА З ДІТЬМИ ДО МІСТА ВОРРЕНСБУРГ,
ДЕ В УНІВЕРСИТЕТІ ВОНА ЗУСТРІЛАСЯ З ДЖАВОНОМ ДОНАГ'Ю
Нас познайомив спільний друг.
Джавон нещодавно вийшов з в'язниці.
І той самий спільний друг спитав мене,
чи може Джавон пожити в мене якийсь час.
Я погодилася.
Пам'ятаю, як мені було цікаво слухати про його дитинство,
адже воно відрізнялося від мого.
Він часто змінював рід занять і…
і це було чимось новим для мене.
Це було майже трагічно.
Його до цього засудили
за виготовлення та розповсюдження наркотиків.
Але я вірила, що він реабілітувався
й змінив спосіб життя.
Тож від початку в мене було…
бажання захистити його.
Ми ніколи не домовлялися, що будемо разом.
Це просто сталося.
Я ходила до Університету центрального Міссурі.
А він був удома з дітьми.
І це доводило мені,
що йому можна довірити моїх дітей.
ЧЕРЕЗ ЧОТИРИ МІСЯЦІ СТОСУНКІВ
ПОЛІЦІЯ ПРИБУЛА ДО ЇХНЬОГО ДОМУ З ОРДЕРОМ НА ОБШУК
Поліціянт тоді сказав мені,
що Джавон був відомим дилером креку в окрузі.
Мене це приголомшило,
адже я ніколи про це не чула.
І тоді вперше
я зрозуміла,
що за моєю спиною відбувається дещо,
про що я не знала.
Я злилася на Джавона.
Я казала: «Тобі краще піти. Залиш нас».
А він хапав мене за горлянку й сильно стискав, душив мене.
Я пам'ятаю, що не могла дихати. Мені було страшно.
Він казав мені: «Ти завжди будеш зі мною.
Ти полишиш мене лише якщо я вб'ю тебе, суко».
Я пам'ятаю, як казала йому: «Я люблю тебе.
Чому ти робиш це зі мною?»
Він казав мені:
«Страх сильніший за любов».
Він не хотів чути,
що я люблю його.
ДЖЕМА ЗАЛИШАЛАСЯ З ДЖАВОНОМ
І У 2011-МУ ВОНА ПОГОДИЛАСЯ ВИЙТИ ЗА НЬОГО Й ПЕРЕЇХАТИ ДО ПЕНСІЛЬВАНІЇ
Я переконувала себе, що якщо зможу допомогти йому
або замітатиму за ним сліди,
наш шлюб стане щасливішим.
Але він продовжував ображати мене впродовж усього шлюбу.
Я дуже швидко зрозуміла:
що менше я пручаюся під час того, як він душить мене,
то швидше відключаюся.
Це спрощувало все.
Я дійсно вірю,
що Джавон любив мене.
Але міг показувати це лише через насилля.
Це було…
жахіття,
але я думаю, що через це хороші моменти
ставали незабутніми, бо їх було дуже мало.
Ми леліяли їх.
ЧЕРЕЗ П'ЯТЬ РОКІВ ШЛЮБУ ДЖЕМА ПОКИНУЛА ДЖАВОНА
ВОНА ПЕРЕЇХАЛА З ДІТЬМИ ДО БУДИНКУ БАТЬКІВ У МІССУРІ
АЛЕ ДЖАВОН РУШИВ ЗА НЕЮ
І ПЕРЕКОНАВ ЇЇ ЗАЛИШИТИСЯ В СТОСУНКАХ
Я не хотіла, щоб хтось дізнався, наскільки все було погано,
тож я приховувала все й задобрювала його.
Але тоді він зближувався зі старими друзями, почав приймати наркотики
й все стало ще гірше.
Він закривав мене в кімнаті.
Бив мене ременем.
Притуляв ножі та викрутки до шиї, коли ґвалтував мене.
І він просто казав мені:
«Я вб'ю будь-кого. Мені нічого втрачати».
І я вірила йому.
Я знала, що тоді…
щось мало змінитися,
адже річ була не в мені.
Він робив боляче не лише мені. Він загрожував усім.
У БЕРЕЗНІ 2017-ГО МАТІР ДЖЕМИ ДОПОМОГЛА ЇЙ ОТРИМАТИ
ТИМЧАСОВИЙ ЗАБОРОННИЙ ПРИПИС НА ДЖАВОНА
ПРИПИС ЗАБОРОНЯВ ДЖАВОНУ БУДЬ-ЯКИЙ КОНТАКТ З ДЖЕМОЮ АБО ЇЇ СІМ'ЄЮ
Що переносить нас до Страсної п'ятниці
на 14-те квітня 2017-го року.
Пам'ятаю, що мені було страшно,
адже вперше після отримання припису
я мала опинитися в будинку сама.
БЛАГОСЛОВИ ЦЮ КУХНЮ
Я спустилася на перший поверх.
І коли я відчинила двері вітальні,
там стояв Джавон.
Він налетів на мене, схопив за горло.
Почав тягти мене вгору сходами,
тримаючи за шию.
Найжахливіше у світі знати, що хтось інший
тримає твоє життя у своїх руках.
Він почав перевіряти вікна та двері:
дивився, чи зачинені.
Він пішов униз.
І тоді
він покликав мене.
Я спустилася вниз.
І коли зайшла в спальню,
він тримав пістолет.
І натиснув на гачок.
Його заїло. Він не вистрілив.
Він розізлився через те, що пістолет не працював
і вдарив мене ним по голові.
І коли він зробив це,
пістолет випав.
Я підняла його й пам'ятаю,
як цілилася в нього
та сказала йому: «Іди геть. Просто забирайся».
А він не пішов.
Він ступив уперед,
і коли він зробив цей рух, я натиснула на гачок.
Куля поцілила йому в праве плече.
Він закричав:
«Ти вистрілила в мене!»
А тоді кинувся на мене й схопив мене за зап'ястя.
Мої руки були в такому положенні,
він тримав обидва зап'ястя,
і я знову натиснула на гачок.
Він кидав мене й бив об землю.
І тоді я натиснула на гачок ще раз.
Коли він впав на мене,
коли ми завалювались на землю,
він сказав: «До біса. Ми помремо разом, сучко».
Він поклав голову поряд з моєю,
схопився за держак пістолета
й направив його на своє ліве вухо.
Я обхопила пальцями пістолет, щоб дістати до спускового гачка
й натиснула на нього.
І…
Я пам'ятаю фінальний постріл.
Пам'ятаю, як він просто звалився на мене.
Усе потемніло.
Я не розуміла, що закрила очі.
Я думала, що темрява настала через мою смерть.
Я думала…
А тоді
я виповзла з-під нього й зрозуміла:
«Гаразд, усе скінчено. Я жива».
Моя мама приїхала з роботи…
задзвонив телефон.
Телефон показував: «Округ Джонсон».
Я не пам'ятаю, щоб дзвонила 911, але все ж подзвонила.
І я передала мамі слухавку.
І я хитала головою. Мовляв: «Ні».
Я кажу: «Будь ласка,
я відчула, що тоді
найкращим рішенням для захисту сім'ї та дітей
було не…
розповідати нікому.
Мама підняла слухавку.
Вона сказала, що це була помилка: «Ми випадково».
Оператор сказав їй:
«Ми все ж вишлемо когось».
Тож я сіла надворі
й чекала на прибуття поліції.
Пам'ятаю, як мама вийшла на поріг,
постукала мене по плечу, погладила мене й сказала:
«Заходь, Джем. Ніхто не приїде».
ЧЕРЕЗ СІМ ДНІВ ПІСЛЯ СТРІЛЯНИНИ
ДЖЕМУ ЗААРЕШТУВАЛИ Й ЗВИНУВАТИЛИ У ВБИВСТВІ ДЖАВОНА
КАВ'ЯРНЯ ГРАФІК НА СВЯТА
Мене звати Марґарет Геффернан
і я матір Джеми Донаг'ю.
Джема — наймолодша з трьох моїх дітей.
Я пам'ятаю, як ще немовлям вона сиділа в мене на коліні,
і я сказала: «Ніколи не пізно».
Вона мала чудові успіхи в навчанні.
Усе йшло як треба
поки в 13 років над нею не вчинив сексуальне насильство 21-річний чоловік.
ЧЕРЕЗ ТИЖДЕНЬ ПІСЛЯ ДОМАГАНЬ ДО ДЖЕМИ У 1998-МУ РОЦІ ЗЛОЧИНЦЯ ТАК І НЕ ЗАСУДИЛИ
Почалися відмовки про те, що його не могли знайти.
Мене це дуже здивувало.
МАРҐАРЕТ ВИРІШИЛА ВЗЯТИ ВСЕ У СВОЇ РУКИ
Я сказала сину піти до школи.
І сказати, що перший, хто допоможе знайти його,
отримає сто доларів.
І через 15 хвилин мені подзвонили
й сказали, де він був.
Я вийшла,
сіла в машину
й чекала, коли він вийде до своєї, а тоді поїхала за ним.
Він почав іти до мене й лаятися.
Мене одразу перемкнуло.
Я поїхала одразу на нього.
Хотіла збити його.
Він перестрибнув через паркан.
Певно, думаєте, що я здуріла.
Поліціянти приїхали до мене додому.
ШЕРИФ
Казали, що якщо я не подаватиму на нього в суд,
вони не подаватимуть на мене.
Я сказала, що не відступлю.
Джема сильно злилася на мене за те,
що я подзвонила в поліцію.
Їй здавалося, що я її зрадила
й коли вона була підлітком,
наші стосунки зіпсувалися через це.
Ти завжди хочеш захистити своє дитя.
І хочеш тримати ситуацію під контролем.
І мені не вдалося.
ПІД ЧАС ШЛЮБУ З ДЖАВОНОМ ДЖЕМА ПРИХОВУВАЛА ЗНУЩАННЯ ВІД МАТЕРІ
АЛЕ У 2014-МУ РОЦІ МАРҐАРЕТ ЗВИНУВАТИЛА ДЖАВОНА У ЗНУЩАННІ З ДЖЕМИ
Я питала його,
кажу: «Ти бив мою доньку?»
Він мовчав.
Я сказала: «Своїм мовчанням ти відповів на запитання».
Кажу йому: «Пообіцяй, що ти ніколи не зашкодиш моїй донці».
Він не сказав цього.
Я зла на нього, адже він постійно знущався з моєї доньки.
Особливо злилася, коли казала: «Будь ласка, не треба».
Вона пережила домашнє насилля.
Це був самозахист.
Ніхто не знає, що робитиме, коли опиниться в такій ситуації та…
Сталося, що сталося.
НІ ДЖЕМА, НІ МАРҐАРЕТ НЕ ПОВІДОМЛЯЛИ ПРО СМЕРТЬ ДЖАВОНА
ПОЛІЦІЯ ПОЧАЛА ШУКАТИ ДЖАВОНА ЛИШЕ ЧЕРЕЗ ШІСТЬ ДНІВ ОПІСЛЯ
ЗА ПОВІДОМЛЕННЯМ АНОНІМНОГО ІНФОРМАТОРА
ОФІС ШЕРИФА ТА В'ЯЗНИЦЯ ОКРУГУ ДЖОНСОН
Мене звати Ерон Браун і я майор поліції
міссурського офісу шерифа в окрузі Джонсон.
Мені подзвонив інформатор.
Мені сказали, що Джавона Донаг'ю
застрелила його дружина — Джема.
І в процесі цього
тіло забрали на ферму й закопали там.
«ФЕРМОЮ» НАЗИВАЛАСЯ ВІДОМА ТОЧКА ВИДАЧІ НАРКОТИКІВ
МЕНШ НІЖ ЗА 30 КМ ВІД БУДИНКУ МАРҐАРЕТ ТА ДЖЕМИ
Ми поїхали до цієї ферми.
Але округ Джонсон — сільський округ.
Це місцевість з купою ферм, де розводили худобу.
Тож коли просто проїжджаєш дорогою, багато не побачиш. Лише будинок.
Нам потрібен був гвинтокрил або літак, щоб подивитися згори.
ПОЛІТ НАД ФЕРМОЮ ПОКАЗАВ БАГАТО НЕЩОДАВНО ВИРИТИХ ЯМ
Це було місцем злочину.
Ми опечатали його
й почали опитувати всіх, хто був на території власності
або в будинку.
І під час розмови з однією особою на фермі
вона повідомила, що знає, де закопане тіло Джавона.
І відвела нас туди.
Ми відкопали тіло,
огорнуте в білий брезент з мотузкою навколо нього.
ОФІС ШЕРИФА ТА В'ЯЗНИЦЯ ОКРУГУ ДЖОНСОН
ПІД ЧАС ДОПИТУ ПОЛІЦІЇ МАЙОР БРАУН ОТРИМАВ
ІМЕНА ЛЮДЕЙ, ЩО ЗАКОПАЛИ ДЖАВОНА
Ми мали виявити цих осіб
та негайно допитати їх.
Однією з них була мама Джеми.
22-ГО КВІТНЯ 2017-ГО РОКУ МАРҐАРЕТ ДОПИТАЛА ПОЛІЦІЯ
Вимкніть це.
Вимкніть і я все вам розповім.
МАРҐАРЕТ РОЗПОВІЛА ПОЛІЦІЇ, ЩО СТАЛОСЯ,
КОЛИ ВОНА ПРИБУЛА ДОДОМУ В ДЕНЬ СТРІЛЯНИНИ
Я сказала, що побачила, як Джема стоїть надворі.
Каже: «Джавон у будинку».
Я кажу: «Треба викликати поліцію».
Каже: «Ні, він мертвий».
Кажу: «Він точно мертвий?»
Каже: «Він мертвий».
Вона набрала 911 і повісила слухавку.
Їй передзвонили.
Вона кинула мені телефон. Хитала головою туди сюди й мовчала.
Я сказала їм: «Вибачте, що потурбувала,
я помилилася».
Оператор сказав: «На жаль, ми все одно вишлемо когось до вас».
Я сказала: «Я розумію».
Пам'ятаю, як казала їй:
«Джемо, коли копи приїдуть,
дозволь сказати, що я це зробила.
Я прожила життя.
Тобі ще дітей ростити».
Вона сказала: «Ні, мамо, не скажу».
Але я хотіла цього.
Я підвела Джему, коли їй було 13,
і я відчувала,
що не можу зробити цього знову.
Я пам'ятаю, як наші стосунки зіпсувалися
за один день.
Я не хотіла, щоб це повторювалось.
МАРҐАРЕТ ТА ДЖЕМА НАЗОВНІ ЧЕКАЛИ НА ПРИБУТТЯ ПОЛІЦІЇ
Ми чекали десь 45 хвилин, а вони так і не приїхали.
Я сказала собі, що, певно, так і має бути.
Коли поліція не прибула до будинку, ми вирішили
взяти все у свої руки.
Я подумала: «Гаразд, ми зможемо.
Нам це зійде з рук».
ДРУГ ДЖЕМИ ПОГОДИВСЯ ДОПОМОГТИ МАРҐАРЕТ ПОХОВАТИ ТІЛО НА ФЕРМІ
Ми поклали Джавона
у яму, яку він викопав.
Він каже: «Я не хочу, щоб ви знали, де я його закопаю.
Я викопаю ще дві ями».
Я подумала: «Добре, що я не знатиму».
ДЖЕМИ НЕ БУЛО НА ПОХОВАННІ
Я молилася, щоб Джемі вистачило сили
не розповідати нічого
й не ділитися цим ні з ким.
Що ми в могилу віднесемо знання про те,
що ми накоїли.
ПІСЛЯ ЗІЗНАННЯ МАРҐАРЕТ ЗАСУДИЛИ ЗА СПРОБУ ПОЗБУТИСЯ ТІЛА
ВОНА ОТРИМАЛА П'ЯТЬ РОКІВ УМОВНО
І ПРОБУЛА 30 ДНІВ У В'ЯЗНИЦІ
ТОГО Ж ДНЯ ДЖЕМА ЗІЗНАЛАСЯ, ЩО ЗАСТРЕЛИЛА ДЖАВОНА,
ЇЇ ЗАСУДИЛИ ЗА ВБИВСТВО
ДЖЕМА НЕ ВИЗНАЛА СЕБЕ ВИННОЮ У НАВМИСНОМУ ВБИВСТВІ
ПОСИЛАЮЧИСЬ НА СИНДРОМ ПОБИТОЇ ЖІНКИ
КАНЗАС-СІТІ, ШТАТ МІССУРІ
ЗУПИНКА «ЮНІОН СТЕЙШН»
НАДЯГНІТЬ МАСКУ
Мене звати лікар Ліза Вічер.
І я була судовим експертом від держави в справі Джеми.
ЛІКАРКА ВІЧЕР МАЛА ОЦІНИТИ ДЖЕМУ
ТА ДОСЛІДИТИ ІСТОРІЮ НАСИЛЛЯ НАД НЕЮ З БОКУ ДЖАВОНА
Якщо поглянути на синдром побитої жінки,
це повинен бути цикл насильницьких дій.
ОРДЕР ДОНАГ'Ю ДЖАВОН
Спочатку з'являється фаза напруги.
Коли той, хто вчиняє насилля,
починає різко реагувати на вас або його оточення.
Друга фаза — гостра фаза, або кризова фаза.
Тоді починається насилля.
Потім іде фаза медового місяця,
коли насильник обіцяє
більше не робити такого.
І цикл починається знову.
Трапився інцидент. Ми були в мотельному номері.
Джавон зґвалтував мене, зокрема й анально,
а після цього позвав свого друга,
жартував з ним, сміявся
і казав: «Коли в неї перестане текти кров?»
З ануса. І…
Він робив усе, щоб принизити мене й очорнити.
Знаєте, вихвалятися тим, що ти б'єш жінку —
це спотворене намагання привернути увагу того, хто втрутиться
або ж просто бридка поведінка.
Він дійсно вірив,
що вчинив правильно
й забрав те, що за правом його.
Я здивована, що Джема так довго протрималася.
І що вона залишилася живою.
Якби він тоді не прийшов до будинку,
не думаю, що він би перестав переслідувати її.
Вона підходить під усі фактори,
які ми шукали,
і які прив'язані до поведінки тих жінок, які зазнали
насилля від чоловіка.
СУД НАД ДЖЕМОЮ ПОЧАВСЯ 13-ГО ЛИСТОПАДА 2018-ГО
ВОРРЕНСБУРГ, ШТАТ МІССУРІ
Наскільки я знаю,
самозахист з причини сімейного насилля
не здобув успіху в Міссурі.
Люди давно використовували його як аргумент у суді, але він не допомагав.
Ходімо.
Але питання було не в тому,
страждала вона від синдрому побитої жінки чи ні.
Питання в тому, чи можна виправдати те,
що в такій ситуації вона вбила його.
СУД ОКРУГУ ДЖОНСОН
Ляпас не виправдовує чиєсь убивство.
Мене звати Роб Рассел
і я був прокурором, що розслідував справу вбивства Джавона Донаг'ю
Дженою Донаг'ю.
Коли ми звалювались на землю, він сказав:
«До біса. Ми помремо разом, сучко».
Він поклав голову поряд з моєю,
схопився за держак пістолета
й направив його на своє ліве вухо.
Я обхопила пальцями пістолет,
і натиснула на гачок.
Я пам'ятаю лише фінальний постріл. Я лише
відчувала вагу його тіла над собою.
Ну,
її історія не збігається з травмами, отриманими паном Донаг'ю.
У його тілі було чотири кулі.
Одна в плечі.
Інша в щелепі.
Ще одна в потилиці.
І остання прямо під його підборіддям.
ВИГЛЯД СПЕРЕДУ
Постріл у потилицю був би смертельним.
Постріл під підборіддя теж був би смертельним.
У нього були б такі переломи щелепи,
що він не міг би говорити з нею, не міг би сказати, що любить її,
і, як у «Ромео та Джульєтті» вони б померли разом.
Цього не сталося, бо він не міг говорити.
Не думаю, що присяжні
купилися на історію про самозахист.
Звісно, коли люди
приховують докази вбивства,
приховують тіло,
створюється враження,
що совість людини, яка зробила це, нечиста.
ПІСЛЯ ТРЬОХ ДНІВ ПРОЦЕСУ СУД ПРИСЯЖНИХ ВІДПРАВИВСЯ ОБГОВОРЮВАТИ РІШЕННЯ
Якби вони повірили в аргумент пані Донаг'ю про самозахист,
її б визнали невинною.
Однак її визнали винною в ненавмисному вбивстві.
29 СІЧНЯ 2019-ГО РОКУ ДЖЕМУ ДОНАГ'Ю ЗАСУДИЛИ ДО ДЕСЯТИ РОКІВ УВ'ЯЗНЕННЯ
КАНЗАС-СІТІ, ШТАТ МІССУРІ
Гадаю, що рішення, що прийняли після вбивства Джавона
призвели до її засудження.
Те, що вони закопали тіло,
серйозно запам'яталося членам суду присяжних.
ІСТОРИЧНИЙ МІСЬКИЙ РИНОК КАНЗАС-СІТІ
Її матір могла вчинити інакше.
Не знаю, чи її мама думала про те,
що вибір дійсно був,
але укриття тіла Джавона
зробило все лише гірше для Джеми.
Я звинувачую маму
за багато того, що сталося в мої підліткові роки.
Мені не можна було заводити друзів.
Мама перевіряла усіх.
Тож я довго сиділа вдома.
Стати відкинутою соціумом
у дуже юному віці через сексуальне насилля над нею.
А тоді
уникання будь-якої соціальною взаємодії.
Її матір, по суті, тримала її в заручниках.
Вона так сильно оберігала її,
що перестаралася. Це переросло в емоційне насилля.
Не дозволяти дитині виходити з дому.
Заборона їй нормально соціалізуватися
переросла в навчену безпорадність.
Не думаю, що це був якийсь злий умисел.
Просто не вважаю, що в них були здорові стосунки.
КОЛИ ПОЧАВСЯ СУД, ДЖЕМА ОТРИМАЛА ЗАБОРОННИЙ ПРИПИС НА СВОЮ МАМУ
Джема описує маму, як злу, лиху
та мстиву жінку, що любить усіх контролювати.
«Якщо випаде нагода, вона вб'є мене. Я впевнена.
Вона закопає мене, як закопала мого чоловіка».
Можливо, що слова:
«Вона закопає мене, як закопала мого чоловіка», —
були усвідомленням того,
що через втручання матері їй стало лише гірше.
Під час суду
я мала напружені стосунки з батьками.
Я пила.
Я вживала наркотики.
Чи думаю я зараз, що мама вбила б мене або закопала б на полі?
Ні.
Ми зайшли занадто далеко.
У нас уже не ті стосунки.
Ми вже геть інші люди.
Я пройшла довгий шлях, і вона пройшла довгий шлях.
Я змінилася як мама
й зрозуміла,
що так сильно опікати дорослу дитину неправильно.
Це її життя, її вибори
та їй розплачуватися за наслідки.
Частина мене завжди хотіла контролювати все та виправляти проблеми.
Навіщо створювати собі більше проблем, ніж я вже маю?
Просто…
Це не моя проблема. Не мені її вирішувати.
Звісно я б діяла інакше.
Чому тоді не приїхала поліція?
Але загалом я сказала їм: «Не варто приїздити.
Це була помилка».
Я почала це.
Я почала з брехні.
І настав день, коли мені довелося це усвідомити.
Я багато чого навчилася
про відповідальність
та її важливість для того,
щоб люди вчилися на своїх помилках.
У в'язниці
Джема стала набагато кращою.
Вона аж світиться, коли я провідую її.
Вона завжди мене обіймає, цілує в щоку.
Це моя донька. Це моя дитина.
ЧЕРЕЗ ЧОТИРИ МІСЯЦІ ПІСЛЯ ПЕРШОГО ІНТЕРВ'Ю ДЖЕМА ВІДПОВІЛА НА НАСТУПНІ ЗАПИТАННЯ
ВЛАСНІСТЬ В'ЯЗНИЦІ ШТАТУ НЕ ЗАХОДИТИ
Коли я вперше потрапила до в'язниці,
життя йшло шкереберть.
Однак щойно я почала користуватися різними програмами,
я змогла побачити тюремне життя в іншому світлі.
Це було не стільки засудження,
скільки реабілітація.
Також тут
я навчилася нести відповідальність, адже я вчинила так, як вчинила.
Постріл у потилицю був би смертельним.
Постріл під підборіддя теж був би смертельним.
Він не зміг би говорити з нею, не міг би сказати, що любить її,
і, як у «Ромео та Джульєтті» вони б померли разом.
Цього не сталося.
Не було моменту з «Ромео та Джульєтти». Джавон не питав, чи люблю я його.
Він сказав: «Ми помремо разом, сучко. Поки смерть не розлучить нас».
Отак він сказав,
коли тягав мене по кімнаті й кидав об землю.
У такій ситуації важко вирішити,
чиє життя важливіше.
Чи скористатися шансом поборотися за життя?
Я ненавиджу те,
що мушу щодня прокидатися
й знати, що я забрала чиєсь життя.
До того ж життя того, кого я любила.
Пам'ятаю, як казала їй:
«Джемо, коли копи приїдуть,
дозволь сказати, що я це зробила».
Вона сказала: «Ні, мамо.
Не скажу».
Я захоплююсь тим…
чим ризикнула моя мама,
щоб допомогти врятувати мене.
Вона забула про все.
І, чесно,
я б теж зробила таке заради своїх дітей.
Тобто не так само, але…
ми робимо те, що потрібно, щоб захистити наших дітей.
ДЖЕМА ДОНАГ'Ю ЗМОЖЕ ОТРИМАТИ УМОВНО ДОСТРОКОВЕ ЗВІЛЬНЕННЯ У 2024-МУ
Цей період нашого життя майже скінчився…
І попереду нас чекає лише хороше.
Переклад субтитрів: Дмитро Коваль